РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 	справа № 711/2520/21 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправним індивідуального акта, дій/бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
- визнати незаконним (протиправним) рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_1 ), яке не відповідає вимогам абзацу 1 пункту 1 статті 12, абзацу 4 пункту 1 статті 12 та абзацу 2 пункту 3 статті 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, статтям 46, 47, 49, 50 Житлового кодексу УРСР та постанові Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19;
- скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 №1089 (про надання квартири АДРЕСА_2 ) як таке, що не відповідає вимогам абзацу 1 пункту 1 статті 12, абзацу 4 пункту 1 статті 12 та абзацу 2 пункту 3 статті 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, статтям 46, 47, 49, 50 Житлового кодексу УРСР та постанові апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19;
- визнати протиправними дії виконавчого комітету Черкаської міської ради, що призвели до свідомого ухвалення незаконного рішення від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_2 ) такими, що суперечать вимогам пунктів 51, 54 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470), сприяли прихованому застосуванню Рішення № 1089 з метою удаваного виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19, призвели до неналежного повідомлення позивача про прийняте Рішення № 1089, спрямовані на невиконання Черкаською міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова від 22.07.2020 у справі № 711/2309/19), а саме, забезпечити позивача та члена його сім`ї (дружину) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР, та такими, що завдали позивачеві моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;
- відшкодувати завдану позивачеві моральну шкоду шляхом стягнення з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь позивача грошової компенсації за моральну шкоду у сумі 400 000 грн;
- визнати незаконними (протиправними) дії та бездіяльність Черкаської міської ради, які полягають у завданні збитків на суму вартості протиправно ненаданого жилого приміщення - за рахунок довготривалого невиконання міською радою норм житлового законодавства, а саме, частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР, статті 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, статті 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19, виконавчого провадження від 21.09.2020 за виконавчим листом №711/2309/19, та які стосуються забезпечення житлом шляхом позачергового надання жилого приміщення для постійного проживання позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни, із урахуванням члена сім`ї (дружини);
- відшкодувати завдані ОСОБА_1 збитки на суму вартості протиправно й довготривало ненаданого жилого приміщення шляхом стягнення з Черкаської міської ради коштів у сумі 1 728 531,90 грн;
- визнати протиправними дії Черкаської міської ради, які полягають у безпідставній відмові виплатити грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, у тому числі й через укладання мирової угоди, відмові скасувати протиправне рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_2 ) - такими, що спрямовані на свідоме невиконання міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова від 22.07.2020 у справі №711/2309/19), а саме: забезпечити позивача та члена сім`ї (дружину) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР, та такими, що завдали ОСОБА_1 моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;
- відшкодувати завдану моральну шкоду шляхом стягнення з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за моральну шкоду у сумі 400 000 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.11.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2025, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 17.12.2025 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі № 711/2520/21 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Адміністративна справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 02.01.2026 та передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В.В., у зв`язку з чим ухвалою судді від 06.01.2026 прийнята до свого провадження.
13.01.2026 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що викладає п. 7 своїх позовних вимог у такій редакції: «відшкодувати завдані позивачу збитки на суму вартості протиправно й довготривало ненаданого жилого приміщення шляхом стягнення з Черкаської міської ради коштів у розмірі 1 980 293, 85 грн.».
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ухвалюючи оскаржене рішення виконавчий комітет Черкаської міської ради порушив вимоги житлового законодавства, оскільки норми забезпечення житловими приміщеннями для його сім`ї не повинні становити менше ніж 54,3 кв.м. У зв`язку з неналежним забезпеченням його сім`ї житловими умовами, позивач вважає, що набув право на компенсацію вартості житла, а також моральної шкоди, завданої внаслідок довготривалої затримки в отриманні права на житло. 
У відзиві на позов відповідач – Черкаська міська рада позов не визнала, зазначивши, що позовні вимоги зводяться до зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі №711/2309/19 та компенсації з міського бюджету 1061456,40 грн.
За твердженням відповідача вимога грошової компенсації 1061456,40 грн не співвідноситься з постановою Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19, де зазначено про надання житла, а не компенсації. Окрім цього, відповідач вважає, що позивач штучно погіршив свої житлові умови.
На виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 Черкаською міською радою та виконавчим комітетом здійснені дії: прийняте рішення від 27.10.2020 №1053 та від 05.10.2021 №1089, виплачені кошти Мелецькому щодо моральної шкоди у сумі 16000 грн. 
10.06.2022 виконавчий комітет Черкаської міської ради у відзиві зазначив про відсутність збитків для позивача і правомірність рішення від 05.10.2021 №1089 на виконання іншого судового рішення у справі №711/2309/19, що виконане у повному обсязі, яким зобов`язано забезпечити жилим приміщенням (без конкретизації дати, майна та площі), проте у зобов`язанні Черкаської міської ради надати ОСОБА_1 жиле приміщення відповідно до встановлених санітарних і технічних норм судом відмовлено. 
ОСОБА_1 надане житлове приміщення без зняття з квартирного обліку - відповідно до п.1 ч.1 ст.46 ЖК УРСР надається у порядку визначеному законом. Позивач не надав доказів звернення до відповідачів та/або житлової комісії про отримання грошової компенсації та визначення розміру у порядку постанови КМУ від 02.09.2015 №728, тому відповідачі не порушили прав позивача у спірних правовідносинах. Позивач не надав доказів нанесення йому моральної шкоди як у справах №711/2309/19, №711/8256/21, залишаючись проживати за місцем реєстрації у квартирі ( АДРЕСА_3 ) відчуженій як подарунок 15.11.2004 доньці ОСОБА_2 .
З урахуванням зазначеного відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, в якому просив:
1) рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1278 від 26.12.2018 як таке, що порушує Конституцію і законодавство України - скасувати в судовому порядку; 
2) зобов`язати Черкаську міську раду:
- на підставі рішення суду за його позовом та з урахуванням пункту 15 частини 1 статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” - скасувати рішення виконавчого комітету ради № 1278 від 26.12.2018 як таке, що порушує Конституцію і законодавство України;
- позачергово забезпечити його і члена його сім`ї (дружину) жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради;
3) зобов`язати виконавчий комітет Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення позивача у списку громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, а також рішення про розподіл та позачергове надання йому та члену його сім`ї (дружині) у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення відповідно до встановлених санітарних і технічних норм;
4) зобов`язати департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення позивача у списку громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, а також з розподілу та позачергового надання йому та члену його сім`ї (дружині) у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм;
5) відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача - Черкаської міської ради моральну шкоду у розмірі 400 000 грн;
6) допустити виконання судового рішення за позовом протягом шести місяців. Відповідно до вимог частини 2 статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо присудження позивачеві моральної шкоди за рахунок відповідача - Черкаської міської ради.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2020 у справі №711/2309/19 позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволено. 
Скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №1278 від 26.12.2018 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 із сім`єю у складі двох осіб (він та дружина ОСОБА_3 ). 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020, залишеною без змін постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.11.2020 у справі №711/2309/19 скасовано рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2020 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про: 
- зобов`язання виконавчого комітету Черкаської міської ради ухвалити рішення про поновлення ОСОБА_1 у списку та рішення про розподіл та позачергове надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; 
- зобов`язання департаменту ЖКК Черкаської міської ради вчинити дії з поновлення ОСОБА_1 у списку, а також розподілу та позачергового надання йому і члену його сім`ї у безстрокове (постійне) користування жилого приміщення; 
- про забезпечення виконання нового рішення виконкому про розподіл та надання йому і члену його сім`ї жилого приміщення позачергово за рахунок житла, що належить до комунальної власності, або забезпечення виділення коштів з міського бюджету, або за рахунок жилої площі, що передається центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження міської ради, в інший визначений міською радою спосіб. 
Ухвалено в цих частинах нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради та Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради поновити позивача у списку громадян, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень.
Зобов`язано Черкаську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружину) ОСОБА_3 жилим приміщенням, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР.
Стягнуто з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 16 000,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
На виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв:
1) рішення від 27.10.2020 №1053 “Про поновлення на квартирному обліку ОСОБА_1 ”, відповідно до якого, вирішив: 
- поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 , 1951 р.н. з сім`єю у складі дві особи (він, дружина - ОСОБА_3 , 1961 р.н.); 
- включити його до списку позачергового отримання житла як особу з інвалідністю унаслідок війни з 04.04.2005: пільга згідно з пунктом 18 статті 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10. № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).
2) рішення від 05.10.2021 №1089 “Про надання квартири АДРЕСА_2 ”, відповідно до якого, вирішив: 
- надати однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , 1951 р.н. з сім`єю у складі дві особи (він, дружина - ОСОБА_3 , 1961 р.н.) без зняття з квартирного обліку. На квартирному обліку перебуває при виконавчому комітеті Черкаської міської ради з 04.02.2005.
Виконавче провадження №63077961, відкрите за виконавчим листом №711/2309/19, виданим 11.08.2020 Придніпровським райсудом м. Черкаси про зобов`язання Черкаської міської ради забезпечити ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружину) ОСОБА_3 жилим приміщенням, у т.ч. за рахунок жилої площі, що передається у розпорядження міської ради, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 46 ЖК України, відновлене 15.11.2021.
Відповідно до платіжного доручення від 23.10.2020 Департамент ЖКТ Черкаської міської ради перерахував для виплати ОСОБА_1 16 000,00 грн моральної шкоди та сплатив виконавчий збір і мінімальні витрати виконавчого провадження.
Постановою ВП №63077961 від 13.12.2021 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжука С.С. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №711/2309/19 закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України “Про виконавче провадження” у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
01.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до голови Черкаської міської ради Бондаренка А.В. про укладення мирової угоди, однак листом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради від 26.07.2021 №7584-2 повідомлено позивача, що правові підстави для укладення запропонованої мирової угоди відсутні.
За результатом звернення ОСОБА_1 від 01.02.2022 до Черкаської міської ради про скасування рішення від 05.10.2021 №1089, перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради листом від 17.02.2022 №1057-2 повідомив, що належить відмовити у скасуванні такого рішення, позаяк згідно з постановою від 13.12.2021 ВП №63077961 за виконавчим листом №711/2309/19, що виданий 11.08.2020, виконавче провадження закінчене, тому підстави для вжиття невідкладних заходів щодо виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 відсутні.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно.
Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також Житловим кодексом Української РСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 31 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Статтею 34 ЖК передбачала, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.
Згідно з частиною першою статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.
Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.
Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК Української PCP громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 18 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Так, згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року.
Таким чином, позивач має право на позачергове забезпечення житлом, як особа з інвалідністю внаслідок війни.
Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила № 470). Згідно цих Правил, рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів. Склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради. З питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради.
За змістом норм п. 46 Правил №470 поза чергою жилі приміщення надаються: 1)громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання; 2)особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість. Жилі приміщення вказаним особам надаються підприємствами, установами, організаціями, до яких вони направлені на роботу, а у випадках, передбачених законодавством, - виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів; 3) дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення. Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають права на позачергове отримання жилого приміщення за рахунок коштів з державного та місцевих бюджетів за умови їх перебування в установленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку; 4) дітям з інвалідністю з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім`ях піклувальників, прийомних сім`ях та дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі коли за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя; 5) громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, за неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення; 5-1) особам, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни. Особи, зазначені у цьому підпункті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особа з інвалідністю 1 групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року; 5-2) членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни та членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України; Жилі приміщення вказаним громадянам надаються виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, підприємством, установою, організацією, у віданні яких перебувало займане раніше приміщення, а при відсутності у підприємства, установи, організації жилої площі - виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем проживання цих громадян до засудження; 6) особам, обраним на виборну посаду, коли це зв`язано з переїздом в іншу місцевість; 6-1) членам сім`ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов`язків у Верховній Раді України на постійній основі; 7) в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. 
У відповідності до п. 47 Правил №470 громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список (додаток N 6). Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома.
В ході розгляду даної справи встановлено, що з 04.02.2005 року позивач перебував на квартирному обліку при Черкаській міській раді, як особа з інвалідністю внаслідок війни, складом сім`ї 2 особи, та включений до позачергової групи осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
На виконання вимог ухвали суду від 22.04.2026 відповідач надав лист департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради №3280-01-21 від 28.04.2026, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 станом на 27.04.2026 перебуває в списку позачергового отримання житла під номером 94.
Суд звертає увагу на те, що іншого порядку, ніж за датою взяття на облік, у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом - мають однакові пільги, законодавством не встановлено.
Таким чином позивач має право на позачергове отримання житла відповідно до п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте забезпечення його житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та в порядку передбаченому законодавством.
В свою чергу, забезпечення осіб житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством, а тому особа має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла.
Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15.
Крім того аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.10.2018 року у справі № 369/4619/16-ц, від 03.10.2018 року у справі № 686/8961/17-ц, від 29.10.2018 року у справі № 592/2067/17, від 20.03.2019 року у справі № 466/9427/13-ц, 03.04.2020 року у справі № 344/8248/17-ц. До подібних висновків також дійшла Об`єднання палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 712/4259/17-ц (провадження № 61-15146сво18).
Суд при вирішенні спору застосовує імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо посилання позивача на необхідність невідкладного забезпечення його житлом або компенсацією на підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з висновками суду апеляційної інстанції, які викладені в мотивувальній частині цього рішення, позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог про надання у безстрокове (постійне) користування житлового приміщення з тих підстав, що порядок надання приміщень визначений розділом ІІІ Правил №470.
Своєю чергою, в резолютивній частині вказаної постанови суду вказано про зобов`язання Черкаську міську раду забезпечити позивача та його дружину жилим приміщенням відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 46 ЖК Української PCP.
В силу положень абз. 1 ч. 1 ст. 46 ЖК Української PCP (в редакції, чинній на дату ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду) поза чергою жиле приміщення надається: особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.
Отже, постанова Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі №711/2309/19 не визначила невідкладного обов`язку Черкаської міської ради забезпечити позивача та його дружину житлом, натомість судом вказано про необхідність забезпечення житлом відповідно до встановленого порядку з урахуванням черговості забезпечення житловими приміщеннями осіб, які мають однакові з позивачем пільги та перебувають у черзі раніше ніж позивач.
За таких обставин, враховуючи те, що позивач хоча і перебуває у списку на позачергове отримання житла, проте має право на забезпечення житлом в порядку черги на рівних умовах з іншими пільговими категоріями громадян цього списку, відповідно суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 №1089.
Надання позивачу житлового приміщення без зняття з квартирного обліку не порушує прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки не свідчить про виключення із списку на позачергове отримання житла.
Щодо виплати компенсації за належне для отримання жиле приміщення, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, нормами закону передбачено альтернативу: забезпечення жилими приміщеннями або отриманням компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. Однак, отримання компенсації не може бути реалізовано раніше ніж настала черга на отримання жилого приміщення. Відповідно, суд відхиляє твердження позивача про неправомірну відмову в отриманні зазначеної компенсації за жиле приміщення, оскільки позивач продовжує перебувати в списку на позачергове забезпечення житлом та набуде права на компенсацію у випадку настання його черги згідно списку.
Зважаючи на ті обставини, що відповідачі не порушили прав позивача у спірних правовідносинах, тому похідні позовні вимоги про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених обставин та особливостей правового регулювання, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя 	Валентин ГАРАЩЕНКО