П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/42481/25	

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,
повний текст судового рішення
складено 27.02.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача – Казанчук Г.П., суддів – Єщенка О.В., Градовського Ю.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВИКЛАД ОБСТАВИН:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за березень 2018 року за період з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині за березень 2018 року в сумі 3716,88 грн. кожного місяця за період з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що він з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебувала на фінансовому забезпеченні при ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не заперечується Відповідачем (лист ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.10.2024 № 943/9/2693). від 11.10.2024 № 943/9/2693). Під час проходження військової служби не нараховувалась та не була виплачена індексація грошового забезпечення в повному розмірі. 21.09.2024 звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення з врахуванням фіксованої суми індексації за березень 2018 року за період з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року у відповідності до приписів абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Однак листом від 11.10.2024 № 943/9/2693 ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовив. 
Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов відзив в якому просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.
У вказаному відзиві зазначили, що у період з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке перебувало на фінансовому забезпеченні при ІНФОРМАЦІЯ_4 Як зазначає позивач – відповідач не виплачував на її користь індексацію різницю грошового за період 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
При цьому, позивач вважає, що має право на отримання саме індексації різниці у період з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Зазначено, що право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення виникло саме у зв`язку зі змінами посадових окладів військовослужбовців з 01.03.2018 року на підставі Постанови №704, та виходячи із приписів абзаців 4, 6 Порядку № 1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку № 1078. Натомість за обставин цієї справи, посадовий оклад позивача, яка повторно вступила на військову службу у грудні 2020 року у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався Постановою №704, яка вже діяла на момент призначення останньої 18.02.2019 року на посаду. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року про виправлення описки, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 31.12.2022 в неповному обсязі, а саме з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2020 по 31.12.2022 в загальній сумі 89205,12 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність у нарахуванні і виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 02.12.2020 по 31.12.2022 відповідно до абзаців 4,5,6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2026 року апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2026 року відкрито апеляційне провадження, витребувана адміністративна справа та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:
Судом першої інстанції з`ясовано та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 , у період з 30.09.2016 по 19.09.2024 проходила військову службу, що підтверджується витягом із послужного списку: 
- 30.09.2016 - 03.10.2018 оператор відділення поштового зв`язку відділу фельд`єгерсько-поштового зв`язку - Військова частина НОМЕР_1 ;
- 18.02.2019 - 19.04.2019 Заступник командира зенітної ракетно-артилерійської батареї з морально психологічного забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону - НОМЕР_2 окрема мотопіхотна бригада ОК « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (військова частина НОМЕР_3 );
- 19.04.2019 - 29.07.2019 Офіцер відділу цивільно-військового співробітництва – управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;
- 29.07.2019 - 01.10.2020 Офіцер юридичної групи Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління - Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління;
- 01.10.2020 - 02.12.2020 Зарахована у розпорядження директора Департаменту кадрової політики МОУ 3 01.10.2020 та зарахована до списків Головного управління майна та ресурсів;
- 02.12.2020 - по теперішній час Офіцер відділу Південного територіального юридичного відділу Міністерства оборони України - Південний територіальний юридичний відділ Міністерства оборони України.
Позивач звернулася до Відповідача з проханням здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення з врахуванням фіксованої суми індексації за березень 2018 року за період з 02 грудня 2020 року по 19 вересня 2024 року у відповідності до приписів абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
У відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 листом №943/9/2693 від 18.10.2024, в якому повідомили, що ОСОБА_1 призначена на посаду 24.12.2020 року. За період з 24.12.2020 року по грудень 2022 року було виплачено індексацію грошового забезпечення у повному обсязі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у зв`язку з чим виплата індексації за 2023 рік призупинено. Проведення індексації у 2024 році відновлено положенням статті 39 Закону про Державний бюджет України 2024. Згідно із цим, початок врахування індексів інфляції з січня 2024 року означає, що грудень 2023 року стає базовим місяцем для розрахунку індексації. Отже, виходячи з цього за серпень 2024 року з урахуванням базового місяця грудень 2023 року отримали 54,60грн. та за вересень 2024 року отримали 78,12 грн. 3 січня по липень 2024 року отримали 0,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним вбачається, що відсутні правові підстави для задоволення вимог вашої заяви, а також щодо виплати середнього заробітку та компенсації втрати частини доходів.
У довідці №493/9/2712 від 18.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 відображено про нарахування та виплату індексації (поточної) грошового забезпечення ОСОБА_1 з 24 грудня 2020 року по грудень 2022 року з інформацією про встановлення місяців обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення – березень 2018 року.
Отже, наявність чи відсутність протиправних дії відповідача щодо невиплати індексації-різниці, є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 1 та ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ.
Статтею 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст.4 Закону).
Відповідно до статті 6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19 липня 2019 у справі № 240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/2005/19-а.
Щодо встановлення наявності у позивача права на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення (індексацію-різницю грошового забезпечення) під час проходження військової служби та можливого порушення такого права відповідачем, то колегія суддів зазначає наступне.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що у даній справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 02.12.2020 року не є спірними. Натомість, питання у цьому апеляційному провадженні стосується відповідності висновку суду першої інстанції у контексті з`ясування наявності/відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу за період з 02.12.2020 по 31.12.2022 «індексації-різниці» грошового забезпечення.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Згідно з абзацом 1 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній до 02.04.2021) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній після 02.04.2021) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Згідно з абзацом 4 пункту 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній до 02.04.2021) передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній після 02.04.2021) у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній до 02.04.2021) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній після 02.04.2021) передбачено, що до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Так, позивач звертаючись до суду з цим позовом зазначив, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Тобто, своє право на нарахування індексації-різниці, позивач пов`язує із обрахунком фіксованої величини індексації за березень 2018 року. При цьому, колегія суддів акцентує вагу, що наразі судове рішення в частині задоволених позовних вимог, по яких відмовлено у задоволенні позову, позивачем рішення суду не оскаржене.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2026 у справі №420/37740/24 апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року скасоване та ухвалено нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання провести перерахунок та виплату грошового забезпечення – задовольнити частково.
Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса щодо розрахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії) з 29.01.2020 по 30.09.2020, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо розрахунку ОСОБА_1 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії), грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, за період з 01.10.2020 до 23.12.2020, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса провести ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії) з 29.01.2020 по 30.09.2020, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, та провести його виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Міністерство оборони України провести ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії) з 01.10.2020 до 23.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до Постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, та провести його виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Тобто, вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідачами (військові органи) протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 по 23.12.2020 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за відповідною посадою, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.
Таким чином, колегією суддів установлено, що з січня 2020 відбулась зміна посадового окладу позивача у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та, відповідно розмір грошового забезпечення позивача збільшився. 
Тобто, вказаним судовим рішенням констатований факт підвищення посадового окладу позивача та відповідно збільшення розміру грошового забезпечення з 29 січня 2020 року, натомість у цьому позові, позивач стверджувала про те, що розмір посадового окладу не збільшувався з 01 березня 2018 року. Вказані обставини є взаємовиключеними.
Колегія суддів підкреслює, що не може одночасно існувати двох судових рішень, у яких встановлені взаємовиключні юридичні факти щодо однієї і тієї ж особи (неможливість існування двох взаємовиключних судових рішень). Саме такі висновки висновував Верховний Суд, зокрема у постановах від 09.11.2022 у справі №205/7254/18, від 25.01.2024 у справі №500/2239/22.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що порушення прав позивача виникло через протиправну бездіяльності щодо незастосування норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року).
Наведені судом першої інстанції висновки та здійснені ним розрахунки не спростовують факту, встановленого судовим рішенням у справі №420/37740/24, збільшення розміру грошового забезпечення з 29 січня 2020 року. А тому, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 02.12.2020 до 31.12.2022 із обрахунку фіксовано величини березня 2018 року.
Механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 380/1513/20).
Оскільки судовим рішенням у справі №420/37740/24 встановлено настання з 29.01.2020 року, а тому у позивача відсутнє право на отримання індексації-різниці за період з 02.12.2020 по 31.12.2022, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.
Крім того, колегія суддів зауважує наступне.
Відповідно до абзаців 3-4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Крім того, колегія суддів зауважує, що визначене у резолютивній частині рішення суду зобов`язання вчинити дій щодо нарахування індексації за період з 02.12.2020 по 31.12.2022 (з урахуванням ухвали про виправлення описки), є за своєю суттю способом відновлення порушеного права, натомість резолютивна частина рішення суду першої інстанції не містить констатації наявності порушеного права щодо визнання протиправної дії чи протиправної бездіяльності за період з 02.12.2020 по 31.12.2022, натомість у резолютивній частині рішення вказано про наявність протиправних дій щодо ненарахування індексації з 01.03.2018, який не був заявлений позивачем при зверненні до суду.
Що стосується періоду з 01.01.2023 по 31.12.2023, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» від 3 листопада 2022 року № 2710-IX, зупинено на 2023 рік дію, зокрема, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Зазначена норма набрала законної сили відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень з 1 січня 2023 року. Вказаний припис Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» є чинним та неконституційним не визнавався. Відтак, у відповідача були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення протягом 2023 року.
Статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01 січня 2024 року. Отже, у 2024 році право на проведення індексації заробітної плати працівників поновлюється.
Відповідно до Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, що публікується Держстатом не пізніше 10 числа кожного місяця.
Зважаючи на це, у позивача виникло право на виплату індексації грошового забезпечення (поточної) з 01 січня 2024 року (включно). При цьому, оскільки, статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01 січня 2024 року, тому підстави для виплати індексації у фіксованій величині у період з 01 січня 2024 року відсутні.
У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності іще однієї самостійної підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в частині періоду з 01.01.2023 по 31.12.2023. При цьому, колегія суддів повторює, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем не оскаржене.
Згідно з вимогами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу без дотримання принципу офіційного з`ясування обставин справи, що призвело до порушення норм матеріального права. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року в частині задоволених позовних вимог скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині.
З огляду на часткове задоволення апеляційної скарги та висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, підстав для перерозподілу судових витрат, згідно статті 139 КАС України, не має.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до частини 5 статті 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі №420/42481/25 у частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 31.12.2022 в неповному обсязі, а саме з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2020 по 31.12.2022 в загальній сумі 89205,12 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча-суддя: Г.П. Казанчук 

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: О.В. Єщенко