Єдиний унікальний номер 341/822/26 
Номер провадження 2/341/767/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року       місто Галич 
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Островської Н. І., за участю секретаря судових засідань Гомерди Г.М., розглянувши позовну заяву ТОВ «Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
07.05.2026 представник позивача Мохир Я.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 6250 грнивень та судових витрат.
Позов обґрунтовано тим, що 21.01.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 21.01.2022-100000370. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн, строком на 14 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 03.02.2022 року. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 6250,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн, заборгованості по процентам в розмірі 1250,00 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2026 року відкрито спрощене провадження по справі.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовних вимогах просив розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, поштове повідомлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У Постанові від 01.12.2023у справі № 591/4832/22,провадження № 61-10261св23 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 березня 2024 року у cправі № 922/1648/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17(П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 27.02.2023 у справі №909/548/16(909/947/20).
У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 21 січня 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № № 21.01.2022-100000370 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору /а.с. 111110-22/.
За умовами вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 14 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 03 лютого 2022 року.
ОСОБА_1 підписал електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Z189», а ТОВ «Споживчий центр» 21.01.2022 року перерахувало суму кредиту в розмірі 5000,00 грн на вказану ОСОБА_1 платіжну картку MASTERCARD номер НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay, що підтверджується копією квитанції /а.с.16/.
Як наслідок, сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту 5000,00 грн, строк кредитування - 14 днів; дата надання/видачі кредиту 21.01.2022; дата повернення (виплати) кредиту 03.02.2022; процентна ставка - фіксована у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандартна» фіксована у розмірі 3 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».
Дана заявка є частиною кредитного договору № 21.01.2022-100000370 від 21.01.2022 року.
Відповідно розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 21.01.2022-100000370 від 21.01.2022 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 6250,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі - 5000,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 1250,00 грн /а.с. 23/. 
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. В свою чергу, надіслав заяву, за якою позов визнав повністю.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд встановив, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем в межах строку кредитування, а тому підлягають задоволенню.
Відповідач доказів погашення суми кредиту за кредитним договором та процентів за користування ним суду не надав, а також не надав доказів щодо неправильності або необґрунтованості наданого позивачем розрахунку.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, але здійснив заходи, спрямовані на визнання боргу, сплативши частково 03.02.2022 року на суму 1400 грн. та 17.02. 2022 на суму 1050 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6250,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. 

На підставі наведеного, відповідно до ст.207, 526, 530,1048,1049,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором у розмірі 6250 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за кредитом, 1250 грн.-заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та 141.98 грн. витрат, пов`язаних з надсиланням кореспонденції відповідачу.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду. 

  Суддя	Наталя ОСТРОВСЬКА