Справа № 527/712/26
провадження 2/527/733/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Свістєльнік Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання – Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», який подано представником позивача Котовою Світланою Миколаївною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2026 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та ОСОБА_1 19.02.2025 року укладено Кредитний договір № 2106816. Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № 261125/1 від 26.11.2025. На виконання умов зазначеного договору складено Реєстр боржників в електронному вигляді до Договору факторингу № 261125/1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 2106816 від 19.02.2025 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 . Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком за договором № 2106816 від 19.02.2025 р. у зв`язку з чим станом на 26.11.2025 утворилась заборгованість у розмірі 34559,96 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11 999,96 грн та за відсотками – 22560 грн, чим порушуються права та інтереси Позивача.
Посилаючись на викладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором у загальному розмірі 34 559,96 грн та судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, 266,58 грн витрат, понесених позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.
Ухвалою суду від 20.03.2026 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві прохала проводити розгляд справи у відсутність представника банку, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
19.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2106816 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Т807. Відповідно до п.1.1. якого, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України – гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 12 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит (п.1.2). Строк кредиту – 360 днів (п.1.3). Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти у наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п.п.1.5-1.5.1). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 (п.2.1). Дати надання кредиту: 19.02.2025 або 20.02.2025 року (п.2.2) (а.с.15-21).
19.02.2025 ОСОБА_1 підписала одноразовим ідентифікатором Е432 паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), в якому викладені істотні умови кредитного договору (а.с.52-53).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладено у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно листа ТОВ «ПЕЙТЕК» на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 01.04.2024, останнє повідомило про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: дата – 19.02.2025 о 03:11:09 на суму 12 000,00 грн, на картковий рахунок № НОМЕР_3 (а.с.11).
Судом встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» виконало зобов`язання за Договором № 2106816 та надало відповідачу кредит у розмірі 12 000,00 грн.
26.11.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Новий Колектор» укладено Договір факторингу № 261125/1, відповідно до якого до п.2.1. якого, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (а.с.23-29).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору в факторингу № 261125/1 від 26.11.2025, до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2106816 від 19.02.2025 в сумі 34559,96 грн, яка складається з: 11 999,96 грн – заборгованості за тілом кредиту, 22 560,00 грн – заборгованості по відсоткам (а.с.45-47).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, право вимоги за Договором укладеним з ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Новий Колектор» на підставі договору факторингу.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №2106816 складеного ТОВ «Селфі Кредит» станом на 26.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить: 37559,96 грн, яка складається з: 11999,96 грн – заборгованості за тілом кредиту, 22560,00 грн – заборгованості по відсоткам (а.с.48-51).
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 11999,96 грн, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Крім того, судом встановлено, що відповідач частково сплачувала грошові кошти на користь первісного кредитора у загальному розмірі 14040,04 грн, які були зараховані як у рахунок погашення тіла кредиту, так і на погашення заборгованості за відсотками.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення в повному обсязі не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 11999,96 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в сумі 22560,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З розрахунку заборгованості за договором №2106816 від 19.02.2025, станом на 26.11.2025 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за відсотками становить 22560,00 грн.
З вказаного розрахунку судом встановлено, що з 19.02.2025 по 26.11.2025 відсотки відповідачу було нараховано виходячи з розміру відсоткової ставки – 1% на день.
Судом встановлено, що позивачем було нараховано відсотки в межах дії договору, після закінчення строку дії договору позивач не здійснював нарахування відсотків, що відповідає вимогам закону.
Судом також встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з повернення процентів за користування кредитними коштами в повному обсязі не виконала, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами у сумі 22560,00 грн.
Вирішення питання стягнення судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені на відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу згідно Квитанції № 1982565 від 16.03.2026 та описом вкладень до листа в сумі 266,58 грн.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокатське об`єднання «Лекс Верітас» надавало правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 6000,00 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат – це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав. 
За таких обставин, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючи конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 4000,00 грн.
Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», код ЄДРПОУ: 43170298 заборгованість за договором № 2106816 від 19.02.2025 у розмірі 34 559,96 грн та судові витрати у загальному розмірі 6 928,98 грн, а всього 41 488,94 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601, код ЄДРПОУ: 43170298);
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік