Справа № 342/1290/25 
Провадження № 22-ц/4808/1106/26 
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої   Томин О. О.,
суддів:   Бойчука І. В., Пнівчук О. В.,
за участю секретаря Панасюк В. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на ухвалу Городенківського районного суду від 16 квітня 2026 року, постановлену в складі судді Гайдича Р. М. у м. Городенці, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову вказано, що 19.09.2016 ОСОБА_1 уклала з АТ «Ідея Банк» Кредитний договір № С01.033.12449, за умовами якого позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, визначених договором.
Однак відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у визначені строки.
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 17112023.
Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № С01.033.12449 від 19.09.2016 у розмірі 62 692,57 грн, з яких: 13 635,22 грн – заборгованість за основним боргом; 49 057,35 грн – заборгованість за відсотками; 0,00 грн – заборгованість за комісіями.
Всі нарахування відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, безпосередньо АТ «Ідея Банк». ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань. Умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.
Посилаючись на зазначені обставини та норми законодавства, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № С01.033.12449 від 19.09.2016 у розмірі 62 692,57 грн, з яких: 13 635,22 грн – заборгованість за основним боргом; 49 057,35 грн – заборгованість за відсотками; 0,00 грн – заборгованість за комісіями, а також стягнути понесені судові витрати.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду
Ухвалою Городенківського районного суду від 16 квітня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало апеляційну скаргу. Вважає таку ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права.
Вказує, що ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
29.01.2026 стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву у вигляді клопотання про застосування строку позовної давності.
03.02.2026 стороною позивача подано відповідь на відзив, у якій наведено заперечення щодо застосування строку позовної давності у даній справі.
03.02.2026 представником відповідачки було подано заперечення на відповідь на відзив, а 25.02.2026 – заяву про зобов`язання позивача надати усі докази правовідносин ОСОБА_1 з АТ «Ідея Банк». Зазначає, що таке клопотання не підлягало задоволенню у зв`язку з пропуском строку його подання, відсутністю клопотання про поновлення такого строку та недотриманням вимог пункту 4 частини другої статті 84 ЦПК України.
Ухвалою від 26.02.2026 суд визнав обов`язковою явку та участь представника позивача в судовому засіданні, мотивуючи тим, що у зв`язку з його неприбуттям суд позбавлений можливості з`ясувати фактичні обставини справи та оглянути оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви. При цьому, суд не постановляв ухвали про витребування доказів у справі.
11.03.2026 представником позивача було направлено до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача у зв`язку з неможливістю його явки до суду. У клопотанні позивач послався на значну кількість судових засідань та додаткові витрати, пов`язані з участю представників, які перебувають у м. Бровари Київської області, а також просив усі судові засідання у справі проводити за відсутності представника позивача. Крім того повідомив, що надав усі докази, отримані на підставі Договору факторингу за Кредитним договором № С01.033.12449 від 19.09.2016, та не заперечував проти залучення АТ «Ідея Банк» до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у разі необхідності отримання додаткових доказів або пояснень.
Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно послався на можливість участі представника позивача в режимі відеоконференції, оскільки відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України участь у судовому засіданні в такому режимі не допускається у випадках, коли явка учасника справи визнана судом обов`язковою. Вважає, що постановивши ухвалу про обов`язкову явку представника позивача, суд позбавив сторону можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання сторони позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача та передчасно дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Позиція інших учасників справи
Представник ОСОБА_1 – Котик Р.В. подав відзив на апеляційну скаргу.
Вказує, що суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження правильно навів положення частини дев`ятої статті 83 ЦПК України щодо обов`язку надсилання іншим учасникам справи копій доказів, які подаються до суду. Зі змісту супровідного листа до ухвали про відкриття провадження та матеріалів справи вбачається невідповідність між переліком додатків до позовної заяви та фактично отриманими відповідачем документами. Стверджує, що відповідачу не було належним чином надіслано позовну заяву з усіма доданими до неї доказами у паперовій формі, а документи, з якими представник відповідачки ознайомився після вступу у справу через систему «Електронний суд», не давали можливості повноцінно ознайомитися зі змістом позову та додатків до нього.
Посилається на те, що на звернення щодо отримання примірника позовної заяви з додатками було повідомлено, що надсилання таких документів є обов`язком позивача, а не суду.
Тому вважає, що позивач не дотримався вимог частини першої статті 177 та статті 43 ЦПК України щодо надання доказів надсилання іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Лише після вступу представника відповідачки у справу та отримання доступу до матеріалів справи ним було повідомлено суд про те, що відповідачка не отримувала ні позовної заяви, ні доданих до неї доказів у паперовій формі. За таких обставин суд не мав підстав здійснювати подальший розгляд справи до підтвердження виконання позивачем вимог процесуального законодавства щодо належного направлення документів відповідачу.
Зазначає, що саме з цих підстав суд постановив ухвалу про обов`язкову явку позивача, а в подальшому залишив позовну заяву без розгляду.
Вважає, що подання апеляційної скарги за наведених обставин є зловживанням процесуальними правами.
Просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, притягнути позивача до відповідальності.
Заяви (клопотання) учасників справи
Сторони та їх представники в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.
Апелянт ТОВ «ФК «ЄАПБ» в апеляційній скарзі просив здійснювати розгляд справи за відсутності його представника.
Відповідачка  ОСОБА_1  та її представник – ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала Городенківського районного суду від 16 квітня 2026 року зазначеним вимогам не відповідає.
Фактичні обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у грудні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № С01.033.12449 від 19.09.2016 у розмірі 62 692,57 грн, з яких: 13 635,22 грн – заборгованість за основним боргом; 49 057,35 грн – заборгованість за відсотками; 0,00 грн – заборгованість за комісіями. У прохальній частині також зазначено, що в разі розгляду цієї позовної заяви в порядку загального позовного провадження справу розглядати за відсутності представника позивача (а.с. 2-34).
Ухвалою Городенківського районного суду від 31 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 28 січня 2026 року о 09 год. 20 хв (а.с. 41-42).
Із супровідного листа Городенківського районного суду № 342/1290/25/151/2026 від 08 січня 2026 року вбачається, що копію вищевказаної ухвали про відкриття провадження надіслано відповідачці ОСОБА_1 поштовим відправленням для відома. Зазначено, що копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів надіслано відповідно до вимог ЦПК України (а.с. 45).
Відповідно до протоколу судового засідання від 28 січня 2026 року судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки та відсутністю інформації про отримання судової повістки. Водночас вказано, що представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с. 48).
Із супровідного листа Городенківського районного суду № 342/1290/25/715/2026 від 28 січня 2026 року вбачається, що копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів надіслано відповідачці ОСОБА_1 поштовим відправленням для відома (а.с. 49).
03 лютого 2026 року представник позивача у відповіді на відзив, серед іншого, просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 63-66).
26 лютого 2026 року представник відповідачки – ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду першої інстанції клопотання про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним, у якому просив зобов`язати позивача надати суду повну інформацію щодо Договору № C01.033.12449 від 19 вересня 2016 року, оскільки такою інформацією не володіє та не має можливості її отримати. Зазначав, що у м. Городенка відділення АТ «Ідея Банк» відсутнє (а.с. 80-81).
Відповідно до протоколу судового засідання від 26 лютого 2026 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. Судове засідання відкладено (а.с. 83).
Ухвалою Городенківського районного суду від 26 лютого 2026 року судове засідання по справі відкладено 17 березня 2026 року о 10 год. 30 хв. Визнано обов`язковою явку та участь представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судовому засіданні. Направлено копію ухвали та судову повістку ТОВ «ФК «ЄАПБ» до обов`язкового виконання (а.с. 84-86).
У вищевказаній ухвалі, зокрема, зазначено, що у зв`язку з неприбуттям представника позивача в судове засідання суд позбавлений можливості з`ясувати фактичні обставини справи та під час дослідження письмових доказів оглянути оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви.
11 березня 2026 року представник позивача за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, обґрунтовуючи великою кількістю судових засідань, а також тим, що участь представника позивача у судовому засіданні потребує додаткових витрат у зв`язку з перебуванням юристів ТОВ «ФК «ЄАПБ» у м. Бровари Київської області, унаслідок чого Товариство не має можливості направити представника для участі у розгляді справи. У зв`язку з цим просив усі судові засідання у вказаній справі проводити за відсутності представника позивача та на підставі наявних у справі доказів. Зазначав, що всі необхідні докази на підтвердження наявності заборгованості за Кредитним договором № C01.033.12449 від 19 вересня 2016 року були надані разом із позовною заявою. Також вказував, що позивачем надано всі докази, отримані на підставі договору факторингу щодо зазначеного кредитного договору. А тому в разі необхідності отримання додаткових доказів чи пояснень не заперечував проти залучення АТ «Ідея Банк» до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 91-91).
Відповідно до протоколу судового засідання № 6083832 від 17 березня 2026 року судове засідання відкладено на 16 квітня 2026 року о 10 год 00 хв у зв`язку з неявкою представника позивача (а.с. 94-95).
Супровідним листом Городенківського районного суду № 342/1290/25/2149/2026 від 18 березня 2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» повторно надіслано для виконання копію ухвали Городенківського районного суду від 26 лютого 2026 року (а.с. 100).
16 квітня 2026 року представник відповідачки – Котик Р. В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» без розгляду, мотивуючи тим, що на судові розгляди, призначені у справі на квітень 2026 року, позивач не надав жодних додаткових доказів, не заявив клопотання про проведення відеоконференції, а також не подав заперечень на заперечення проти позову, подані представником відповідачки (а.с. 102).
Відповідно до протоколу судового засідання від 16 квітня 2026 року учасники справи в судове засідання не прибули. Ухвалено та підписано судове рішення. Судове засідання оголошено закритим (а.с. 104).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин не виконав вимоги ухвали суду від 26 лютого 2026 року про визнання обов`язковою явки та участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судовому засіданні. Суд дійшов висновку, що неявка представника позивача після ознайомлення із зазначеною ухвалою перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки суд позбавлений можливості з`ясувати всі фактичні обставини справи, зокрема оглянути оригінали документів, копії яких долучені до матеріалів справи. Також суд урахував клопотання представника відповідачки про залишення позовної заяви без розгляду.
Апеляційний суд не може погодитися із такими висновками, з огляду на наступне.
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
При цьому учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пп. 1, 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю слід розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачає користування правами за їх призначенням, виконання обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу та заборону зловживання наданими правами.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно із ч. 1, пп. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, а також у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).
Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд виробив сталий підхід щодо застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК і такі висновки враховуються у спірних правовідносинах відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК.
Так, Верховний Суд неодноразово наголошував, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка у підготовче засідання чи в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого підготовчого засідання чи судового засідання, в яке він не з`явився.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у якнайшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.
Таким чином, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Верховний Суд у постановах від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначив, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Водночас у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні приписи статей 223, 257 ЦПК України передбачають можливість подання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Тобто право позивача як особи, що подала позов та заінтересована в його розгляді, не бути присутньою в судовому засіданні кореспондується з обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи викладене, виключно неявка позивача в судові засідання не може слугувати підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України. Необхідною умовою для вчинення відповідної процесуальної дії є також відсутність у матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ще у позовній заяві просив у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження здійснювати її розгляд за відсутності представника позивача.
Крім того, 03 лютого 2026 року представник позивача у відповіді на відзив повторно просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Також 11 березня 2026 року представник позивача подав до суду першої інстанції окреме клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, в якому просив усі судові засідання у справі проводити за відсутності представника позивача та вирішити спір на підставі наявних у справі доказів.
Таким чином, у матеріалах справи наявні неодноразово висловлені та належним чином подані заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності.
Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неявка представника позивача перешкоджала розгляду справи по суті.
Предметом розгляду у вказаній справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 692,57 грн. Ухвалою від 31 грудня 2025 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
За змістом ст.ст. 274, 279 ЦПК України справи цієї категорії можуть розглядатися судом на підставі наявних у справі доказів, у тому числі без повідомлення (виклику) учасників справи.
Обґрунтовуючи необхідність обов`язкової участі представника позивача, суд першої інстанції послався на необхідність з`ясування фактичних обставин справи та огляду оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви.
Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Матеріали справи не містять відомостей про постановлення судом першої інстанції ухвали про витребування оригіналів документів чи інших доказів, необхідних для вирішення спору.
Крім того, посилаючись в оскаржуваній ухвалі на те, що представник позивача не скористався можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд першої інстанції не врахував положення ч. 1 ст. 212 ЦПК України, відповідно до яких участь особи в режимі відеоконференції не допускається у випадку, якщо її явку в судове засідання визнано обов`язковою.
За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відсутність представника позивача унеможливлювала розгляд справи та була самостійною підставою для залишення позову без розгляду.
Відтак правові підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України відсутні.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені вище норми процесуального права, не врахував наявність у матеріалах справи заяв представника позивача про розгляд справи за його відсутності та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Щодо викладених у відзиві на апеляційну скаргу доводів представника відповідачки – ОСОБА_2 про ненадсилання відповідачці копії позовної заяви з доданими до неї документами, колегія суддів зазначає таке.
Позовна заява у цій справі була подана до суду в паперовій формі, а не через підсистему «Електронний суд». Відтак на позивача не поширювався передбачений ст.ст. 43, 177 ЦПК України обов`язок самостійного надсилання іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів, який встановлений для випадків подання процесуальних документів в електронній формі через електронний кабінет.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, при її поданні позивачем було зазначено серед додатків копію позовної заяви для відповідача з додатками. Аналогічні відомості наведені й у відзиві на апеляційну скаргу, в якому представник відповідачки відтворив перелік додатків до позовної заяви, де окремо зазначено: «Копія позовної заяви для Відповідача з додатками».
Із супровідного листа Городенківського районного суду № 342/1290/25/715/2026 від 28 січня 2026 року відомо, що копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів було надіслано відповідачці поштовим відправленням.
Крім того, 27 січня 2026 року представник відповідачки – Котик Р. В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с. 46-47). Відтак, сторона відповідача скористалася своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи, подала відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, а також інші процесуальні заяви та клопотання, що свідчить про обізнаність відповідачки та її представника зі змістом позовних вимог і доказами, на які посилався позивач.
За таких обставин твердження представника відповідачки щодо порушення позивачем вимог процесуального законодавства при направленні копії позовної заяви з доданими до неї документами, а також доводи про зловживання позивачем процесуальними правами не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно, підстави для притягннення позивача до відповідальності відсутні.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала про залишення позовної заяви без розгляду – скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.
Ухвалу Городенківського районного суду від 16 квітня 2026 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча:   О. О. Томин
Судді:   І. В. Бойчук
О. В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 15 червня 2026 року.