Справа № 681/356/26
Провадження № 2/681/551/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі 
головуючої судді Горгулько Н.А.,
за участю секретаря судових засідань Богданевич О.О., 
представника позивача – адвоката Підопригори Р.Б. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Полонному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

24.03.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Підопригора Р.Б. звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 02.03.2015 по справі №681/96/15 на користь ОСОБА_2 на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову вказує, що у період після ухвалення рішення про стягнення аліментів та протягом тривалого часу після цього, матеріальний стан позивача значно погіршився, він не мав постійного місця роботи та стабільного джерела прибутку, отримуючи лише нерегулярні доходи від робіт тимчасового характеру, про це свідчить і той факт, що розмір заборгованості за аліментами, розраховувався відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто по Полонському району. Отримуваних коштів об`єктивно не вистачало для забезпечення мінімальних базових потреб позивача та одночасного покриття аліментів у встановленому судом розмірі, що призвело до виникнення та накопичення заборгованості.
Скрутне фінансове становище позивача додатково підтверджується відсутністю у Позивача будь-якого цінного рухомого чи нерухомого майна, за ним не зареєстровано транспортних засобів або об`єктів нерухомості, які могли б стати джерелом погашення виплат або свідчити про наявність прихованих доходів. Згодом ситуація ускладнилася зміною сімейних обставин, а саме вагітністю другої дружини позивача — ОСОБА_5 та необхідністю фінансової підготовки до народження третьої дитини, відсутність постійної роботи призвело до того, що заборгованість зі сплати аліментів почала стрімко зростати. Через неспроможність належним чином забезпечити своїх дітей та швидке накопичення боргу позивач перебував під постійним моральним тиском, гостро усвідомлюючи невідповідність між своїм батьківським обов`язком та реальними фінансовими можливостями. 
У шлюбі з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6 . Батько позивача ОСОБА_7 , згідно сповіщення сім`ї №185 від 28.04.2024 р. №5/3581, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Семенівка Покровського району Донецької області, зник безвісти.
Мати позивача, ОСОБА_8 , яка раніше перебувала на повному утриманні чоловіка, у зв`язку з його зникненням наразі отримує пенсію у разі втрати годувальника, розмір якої є об`єктивно недостатнім для забезпечення базових життєвих потреб сім`ї, зокрема оплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування та ліків. Враховуючи непрацездатність матері та неповнолітній вік сестри позивача — ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язок щодо їх фактичного утримання та фінансового забезпечення повністю ліг на позивача, тому він вимушений витрачати також частину свого доходу на підтримку непрацездатної матері та виховання неповнолітньої сестри.
Згідно розрахунку заборгованості, наданої Полонським відділом ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління міністерства юстиції України у відповіді від 24.12.2025 року №33532, заборгованість на вересень 2025 року становить 556971,43 грн.
Позивач вказує, що станом на теперішній час, його фінансове становище трохи покращилось, він проходить військову службу в ЗСУ та має більш-менш стабільний дохід, та вчиняє активні дії на погашення заборгованості зі сплати аліментів, перерахував в загальному 179000 грн на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та погашення заборгованості за виконавчим провадженням №46927796 по стягненню аліментів.
Позивач вказує, що поєднання кількох факторів — накопичення значної заборгованості в період відсутності стабільної роботи, обов`язок щодо утримання дитини від другого шлюбу, а також необхідність фінансового забезпечення матері та неповнолітньої сестри у зв`язку зі зникненням безвісти батька — призвели до ситуації, коли поточний розмір стягнень став об`єктивно непідйомним. Звернення до суду на даному етапі є вимушеним та необхідним кроком для досягнення балансу між обов`язками перед усіма особами, які перебувають на утриманні позивача.
На даний час позивач не має можливості в повній мірі виплачувати аліменти на утримання синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, оскільки народження третьої дитини, обов`язок утримання непрацездатної матері та неповнолітньої сестри є причиною для зміни майнового стану позивача, тому вважає, що з урахуванням наявності значного розміру заборгованості, яку він намагається погасити, що сформувалась у період, коли позивач був у скрутному фінансовому становищі, та з урахуванням принципів розумності та справедливості зумовлюють необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_12 з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
Позивач зазначає, що у разі задоволення позовної вимоги про зменшення розміру аліментів розмір стягуваних аліментів все одно буде набагато більший, ніж мінімально гарантований чи мінімально рекомендований розмір, що дозволить повноцінно забезпечувати потреби дітей для їх гармонійного розвитку та водночас поступово погасити позивачу наявну заборгованість, крім того, у іншому випадку відповідачка, у подальшому не буде позбавлена права подати позовну заяву про зміну розміру аліментів. 
Ухвалою суду від 25.03.2026 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 20.04.2026 закрито підготовче провадження у справі на призначено справу до розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси для адвоката Підопригори Р.Б., який в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти позову заперечує.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 02.03.2015 по справі №681/96/15 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Полонського РУЮ від 19.03.2015, на підставі виконавчого листа, виданого на виконання вказаного рішення, відкрито виконавче провадження №46927796 (а.с.8).
З даних листа начальника Полонського ВДВС у Шепетівському районі №33532 від 24.12.2025 вбачається, що станом на 30.09.2025 заборгованість ОСОБА_1 за ВП №46927796 становить 556971,43 грн (а.с.16), що підтверджено даними розрахунку (а.с.17-18).
Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.07.2019 р., та свідоцтва від про народження від 03.06.2022 року, серія НОМЕР_2 .
Батько позивача ОСОБА_7 , згідно сповіщення сім`ї №185 від 28.04.2024 р №5/3581, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Семенівка, Покровського району, Донецької області, зник безвісти (а.с.20).
Мати позивача, ОСОБА_8 отримує пенсію у разі втрати годувальника в розмірі 3038 грн, що підтверджується довідкою про доходи №4883158785781821 від 23.01.2026 (а.с.14).
Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18).
За змістом ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, незалежно від того проживають вони разом чи окремо. Кожен із батьків несе обов`язок утримання своїх дітей, способи виконання якого може визначатися за домовленістю між ними або за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Із зазначених норм закону вбачається, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
Також, суд звертає увагу, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Заявляючи позов про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки на даний час, хоча й платоспроможний, отримує грошове забезпечення як військовослужбовець, проте має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу, змушений допомагати непрацездатній матері-пенсіонерці та неповнолітній сестрі, а також погашати заборгованість по сплаті аліментів.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту винесення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.
Позивач наразі є фізично здоровою особою працездатного віку.
Оскільки, у позивача не відбулося суттєвих змін у матеріальному стані та у стані його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному розмірі, на думку суду відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.
Зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження у нього ще однієї дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі платник аліментів зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19).  Доводи позивача про те, що рівень його доходу не дозволяє йому сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, суд відхиляє, оскільки жодними належними доказами не підтверджено розмір отриманого позивачем доходу чи його погіршення.       Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням розмірі, позивачем не надано.
Доказів покращення майнового стану відповідачки матеріали справи не містять.
Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.
Також, суд враховує, що визначений розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства. Позивач є працездатною особою, має можливість заробляти на життя, а зміна способу та розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.
Таким чином, враховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дітей, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
У відповідності до ст. ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 

Суддя         Н.А.Горгулько