Справа № 485/1934/25
Провадження №2/485/30/26

РІШЕННЯ
іменем України

10 червня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючий - суддя Соловйов О.В.,
секретар судового засідання Гусарова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Сафіну О. Т., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 березня 1997 року у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Снігурівського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 . Шлюбні відносини між сторонами припинилися більше одного року до часу звернення до суду з зазначеним позовом, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим, а тому просить суд шлюб зареєстрований з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".
Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року сторонам надавався час на примирення строком на шість місяців.
25 травня 2026 року ухвалою поновлено провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Представник позивача - адвокат Сафіна О. Т. подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність позивача та її представника, позов підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив. 
На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 08 березня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського району Миколаївської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 25. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 08 березня 1997 року (а.с. 6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження виданого 01 березня 2010 року (а.с. 7).
Як зазначає позивач, шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, сім`я розпалася остаточно та існує формально.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, за час наданий сторонам на примирення, подружжя не примирилося, суд вважає, що відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України, позивачка має право й надалі йменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_4 ".
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. 
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 березня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 25 - розірвати.
Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 к.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення – 10 червня 2026 року.

Суддя О. В. Соловйов