ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, за участі захисника Усманова М.А., за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2025 року, –

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 , 16.08.2025 року о 21 год. 39 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сокиряни», що знаходиться на території м. Сокиряни Дністровського району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснила спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова по документу, який не дає право на перетин державного кордону, а саме: на паспортний контроль пред`явила закордонний паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки № НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_2 07.05.2025 року, та закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 05.08.2025 року, орган що видав 7301, чим порушила вимоги ст.ст.2 ,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
На вказану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апелянт вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки вона не вчиняла спроби незаконного перетину державного кордону України, не використовувала підроблених чи недійсних документів та не приховувала свою особу.

ЄУНСС: 722/2361/25 Головуючий у І інстанції: Суський О.І.
НП: 33/822/297/26        Доповідач: Струбіцька О.М.
Зазначає, що надала працівникам прикордонної служби паспорти громадянина України для виїзду за кордон та громадянина США, які були дійсними, виданими уповноваженими органами та містили всі необхідні реквізити.
Вказує, що зазначені документи надавали їй право на виїзд з України та в`їзд в Україну, а тому її дії не суперечили положенням Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 Правил перетинання державного кордону України.
Зауважує, що законодавством України на момент виникнення спірних правовідносин не передбачено юридичної відповідальності за наявність множинного громадянства, а тому сам факт наявності в особи громадянства іншої держави не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності чи настання будь-яких негативних правових наслідків.
Стверджує, що не приховувала наявності громадянства України, добровільно пред`явила працівникам прикордонної служби як паспорт громадянина США, так і дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що виключає наявність у її діях умислу на незаконний перетин державного кордону України.
Звертає увагу на істотні суперечності між змістом протоколу про адміністративне правопорушення та фактичними матеріалами справи, а також на відсутність свідків під час складення протоколу, які нібито засвідчили її відмову від підпису.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, наявна в матеріалах справи заява про розгляд справи за її відсутності нею не складалася та не подавалася.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2025 року та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Заслухавши доводи захисника Усманова М.А., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.
Як вбачається із матеріалів справи, районний суд вважав за можливе провести розгляд за відсутності ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю заяви про розгляд без її участі.
Апеляційним судом встановлено, що наявна в матеріалах справи заява не містить підпису ОСОБА_1 , у ній не зазначено час та дату судового розгляду, у зв`язку з чим така заява не може бути підставою для розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 2).
За таких обставин ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про наявність оскаржуваної постанови не знала, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення. 
Згідно оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винною у тому, що вона 16.08.2025 року о 21 год. 39 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сокиряни», що знаходиться на території м. Сокиряни Дністровського району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснила спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова по документу, який не дає право на перетин державного кордону, а саме: на паспортний контроль пред`явила закордонний паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки № НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_2 07.05.2025 року, та закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 05.08.2025 року, орган що видав 7301, чим порушила вимоги ст.ст.2 ,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Такого висновку районний суд дійшов на основі досліджених доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007544Е від 16.08.2025 року та рапортом начальника першої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) від 17.08.2025 року.
Однак із такою позицією районного суду не погоджується апеляційний суд виходячи з наступного.
Диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів чи з використанням підробленого документа або документів, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДПСУ за дійсними документами, що дають право на в`їзд в Україну або виїзд з України.
Відповідно до Європейської конвенції про громадянство від 06.11.1997, ратифікованої Україною згідно із Законом України від 20.09.2006, Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством.
Зокрема, згідно зі ст. 17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, користуються на території держави-учасниці, у якій вони проживають, тими самими правами та несуть ті самі обов`язки, що й інші громадяни цієї держави-учасниці.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянкою України, а також громадянкою США, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями паспортів (а.с. 3).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 (зі змінами) пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках - також за іншими документами.
Цим же Законом (пп. 12, 14 ч. 1 ст. 1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, надає право на в`їзд до держави або виїзд з держави та визнаний Україною.
Відповідальність за ст. 204-1 КУпАП настає за перетин чи спробу перетину державного кордону без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Як убачається з матеріалів справи, під час перетину державного кордону України на виїзд ОСОБА_1 пред`явила уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України дійсний паспорт громадянина США, а також паспорт громадянина України. 
Обидва документи містять усі необхідні реквізити, видані компетентними органами, підтверджують громадянство та посвідчують особу пред`явника, а також надають право на в`їзд або виїзд з України.
Положення п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», відповідно до якого громадянин України, який набув громадянство (підданство) іншої держави, у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, саме по собі не зумовлює недійсності документів, що підтверджують громадянство іншої держави та видані її компетентними органами в установленому порядку.
Доказів того, що ОСОБА_1 , виїжджаючи з України та пред`являючи під час здійснення прикордонного контролю дійсні паспорти, діяла з прямим умислом на незаконне перетинання державного кордону України без відповідних документів, матеріали справи не містять, а суду таких доказів не надано.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності. 
Суд не надав належної правової оцінки встановленим обставинам справи, допустив формальний підхід до їх дослідження та залишив поза увагою те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, оскільки не встановлено об`єктивної сторони зазначеного правопорушення.
Зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 використовувала підроблений документ чи документ, який містив недостовірні відомості про особу, або намагалася перетнути чи перетнула державний кордон України без відповідного дозволу компетентних органів державної влади.
Крім того, факт незаконного перетинання ОСОБА_1 державного кордону України не встановлено й самим органом Державної прикордонної служби України, який склав протокол про адміністративне правопорушення.
За відсутності належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення є передчасним та необґрунтованим.
Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган Державної прикордонної служби України
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007544Е від 16.08.2025 року не відповідає вимогам передбаченим ст. 256 КУпАП, постанова Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а тому подану нею апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2025 року скасувати та провадження по справі щодо  ОСОБА_1  закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду  [підпис]   О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

06.07.2026 року
(дата засвідчення копії)