Справа № 573/361/26
Номер провадження 2/573/351/26

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(повний текст)
29 квітня 2026 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
представника позивача - Оскорбіна А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дружба 6» про стягнення заборгованості за договором оренди,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову. 
24.02.2026 адвокат Оскорбін А.Г. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ПП «Дружба 6», у якому вказує, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3.375 га, кадастровий номер 5920681400:01:001:0156. 05.08.2015 позивачка уклала з ПП «Дружба 6» договір оренди вказаної земельної ділянки, строк дії договору оренди – 10 років. Умовами договору було визначено, що розмір орендної плати становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вона сплачується щорічно до 31 грудня року за який виплачується орендна плата. Договір оренди припинив дію 05.08.2025 у зв`язку з завершенням строку, цього ж дня відповідач передав ОСОБА_1 земельну ділянку за актом приймання-передачі. Станом на 24.02.2026 орендна плата за 2025 рік відповідачем позивачці не сплачена. Розмір орендної плати за 2025 рік, нарахованої відповідачем, становить 6357 грн 95 коп., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, сума податку з доходів фізичних осіб (нарахована та перерахована) становить 1144 грн 43 коп., військового збору (нарахований та перерахований) – 317 грн 90 коп. Невиплачений позивачці борг з орендної плати становить 4895 грн 62 коп. (6357,95 - 1144,43 - 317,90). Вказана сума була нарахована відповідачем у грудні 2025 року, але не виплачена. 03.02.2026 ПП «Дружба 6» було направлено лист-вимогу щодо сплати боргу за договором оренди землі. 
Посилаючись на викладене, представник позивачки просить стягнути з ПП «Дружба-6» на користь позивачки заборгованість зі сплати орендної плати за 2025 рік у сумі 4895 грн 62 коп. без утриманням з даної суми податків та інших обов`язкових платежів, 3% річних за період з 01.01.2026 по 24.02.2026 в сумі 22 грн 13 коп., інфляційні втрати за січень 2025 року в сумі 34 грн 27 коп., а також – судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 02.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відзив відповідача на позовну заяву.
11.03.2026 до суду надійшов відзив представника відповідача ПП «Дружба 6» - адвоката Литвиненко Д.Г., у якому вона вказує, що відповідач не погоджується з розміром заборгованості. ОСОБА_1 заявлений до стягнення розмір орендної плати згідно з даними нарахувань, що зазначені у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору. При цьому у вищевказаних відомостях дійсно відображається інформація про фактично нарахований орендарем розмір орендної плати. Однак, орендна плата у 2025 році була помилково нарахована в більшому розмірі, ніж це передбачено умовами договору оренди, що саме по собі не може свідчити про збільшення встановленого договором розміру орендної плати і не дає позивачу підстав вимагати стягнення орендної плати в розмірі, що перевищує погоджений сторонами у договорі. Згідно з укладеним між сторонами договором оренди землі розмір орендної плати становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення договору складала 8912 грн 32 коп. за рік. А тому заборгованість з орендної плати за 2025 рік становить: (8912,32 грн : 365 днів) * 217 днів (до дати підписання акту приймання-передачі) = 5296,97 грн – 18% (ПДФО) – 5 % (ВЗ) = 4078,66 грн.
Посилаючись на викладене, представник відповідача просить частково відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог з урахуванням вказаного розрахунку. Крім того, представник відповідача просила зменшити розмір витрат позивачки на правничу допомогу (а. с. 24).
Відповідь на відзив.
17.03.2026 до суду надійшла відповідь адвоката Оскорбіна А.Г. на відзив на позовну заяву, в якій він вказує, що представник відповідача вибірково застосовує та трактує умови договору, хоча ними передбачено, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У 2025 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 143087 грн 20 коп. Тобто, розрахункова річна орендна плата становить 10016,13 гривень (143087,20 *7%). Пунктом 4.8 договору оренди землі від 15.08.2015 року передбачено, що фактична виплата орендної плати в розмірі, що перевищує вказаний в цьому договору, не потребує додаткового погодження з орендодавцем. Відповідачем не було надано доказів внесення змін до фінансових документів на підтвердження помилкового нарахування відповідачем орендної плати ОСОБА_1 у більшому розмірі. Також зазначає, що відповідачем не обґрунтована вимога про зменшення розміру витрат на правову допомогу з огляду на вартість послуг та кількість годин, витрачених на надання правової допомоги щодо підготовки та подання до суду позовної заяви з додатками.
Заяви, клопотання.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник - адвокат Оскорбін А.Г. у судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав, просив його задовольнити.
Представник ПП «Дружба 6» - адвокат Литвиненко Д.Г. у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі представника ПП «Дружба 6» (а. с. 24 зв.). 
Фактичні обставини, встановлені судом.
05.08.2015 між ПП «Дружба 6» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, на підставі якого остання передала відповідачу в оренду належну їй земельну ділянку площею 3.3750 га, з нормативною грошовою її оцінкою на момент укладення договору 127318 грн 79 коп. (а. с. 5 – 6, 9 - 10).
Відповідно до п. 3.1, 4.1, 4.3, 4.4, 4.5, 4.5.2 договору він укладений строком на 10 років. 
Розмір орендної плати становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення цього договору складає 8912 грн 32 коп. за рік. 
Орендна плата справляється орендарем щорічно у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за земельну ділянку можуть здійснюватися у натуральній формі.
Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Оренда та носиться щорічно до 31 грудня року, за який виплачується орендна плата. Hapaхування та випата орендної плати здійснюється пропорційно періоду перебування земельної ділянки в користуванні орендаря.
За останній рік користування: розмір річної орендної плати ділиться на кількість днів у поточному році (366 днів для високосного року, 365 днів для невисокосного року) та помножується на кількість днів користування земельною ділянкою (01 січня поточного року до дати підписання акту приймання-передачі земельної ділянки).
Згідно з п. 4.8, 4.9 договору оренди землі фактична виплата орендної плати в розмірі, що перевищує вказаний у цьому договорі, не потребує додаткового погодження з орендодавцем. Сума, на яку може бути збільшений розмір орендної плати залежить від загального-фінансово-економічного стану орендаря, розміру індексації вартості землі, цінової політики в сільськогосподарській галузі економіки, в тому числі від вартості продукції, яку вирощує на орендованих землях орендар, а тому розмір збільшення орендної плати не є постійним. Внесення орендної плати в збільшеному розмірі не є зміною умов договору. 
Відповідно до положень Податкового кодексу України орендар є податковим агентом орендодавця щодо його доходу (орендної плати) від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення.
05.08.2015 між сторонами було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки в користування ПП «Дружба 6» (а. с. 6 зв.).
05.08.2025 між сторонами підписано акт приймання-передачі про повернення ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 5920681400:01:001:0156 (а. с. 12 зв.).
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору (відповідь на запит в електронному вигляді від 16.02.2026) ОСОБА_1 у грудні 2025 року ПП «Дружба 6» нараховано 6357 грн 95 коп. за ознакою доходу «195» - надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду. З вказаної суми утримано та перераховано податку – 1144 грн 43 коп., військового збору – 317 грн 90 коп. (а. с. 11).
Таким чином, сума нарахована до виплати ОСОБА_1 становить: 6357,95 - 1144,43 - 317,90 = 4895 грн 62 коп. 
03.02.2026 ОСОБА_1 направила ПП «Дружба 6» лист вимогу про сплату їй заборгованості за договором оренди від 05.08.2015 за 217 днів 2025 року (а. с. 7 - 8 зв.).
Однак, до цього часу ОСОБА_1 орендна плата не виплачена.
Як вбачається з витягу від 13.03.2025 із технічної документації щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5920681400:01:001:0156 її нормативна грошова оцінка становить 143087 грн 20 коп.
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частинами 1, 2, 3 статті 21 зазначеного Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Як вбачається зі ст. 24, 25 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт, а орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Відповідно до абз. 2, 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Пунктом в) ч. 1 ст. 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно з п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно з абз. 1 п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
У статтях 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу місцевого самоврядування.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 у справі № 732/1705/16-ц, від 03.02.2021 у справі № 618/1078/19-ц, від 12.04.2023 у справі № 175/642/19, від 06.12.2024 у справі № 531/1882/22.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 925/457/23 зроблено висновок, що за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено в договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена в договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі» (індексується лише орендна плата).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Висновки суду.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними.
При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».
Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, однак відповідач, порушуючи свої зобов`язання за договором, не сплатив вчасно орендну плату позивачці за 2025 рік.
Представник відповідача – адвокат Литвиненко Д.Г. у відзиві на позов просила частково відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що розмір орендної плати за 2025 рік підприємством помилково нараховано в більшому розмірі, ніж це передбачено умовами договору оренди, та навела власний розрахунок розміру орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки землі станом на дату укладення договору, погоджуючись із розміром орендної плати у сумі 4078 грн 66 коп.
У той же час згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_1 у грудні 2025 року ПП «Дружба 6» нараховано 6357 грн 95 коп. за ознакою доходу «195» - надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду. З вказаної суми утримано та перераховано податку – 1144 грн 43 коп., військового збору – 317 грн 90 коп.
Тобто, сума орендної плати, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 становить саме 4895 грн 62 коп. (6357,95 - 1144,43 - 317,90).
Представник відповідача виконуючи свій розрахунок суми орендної плати не врахувала збільшення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та індексування орендної плати у 2025 році.
Також відповідачем не надано доказів внесення змін до фінансових документів на підтвердження помилкового нарахування відповідачем орендної плати ОСОБА_1 у більшому розмірі.
Крім того, пунктом 4.8 договору оренди землі передбачено, що фактична виплата орендної плати в розмірі, що перевищує вказаний у цьому договорі, не потребує додаткового погодження з орендодавцем.
Звертаючись з позовом до суду представник позивача також просив на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача 3% річних за період з 01 січня 2026 по 24 лютого 2026 року та інфляційні втрати за січень 2026 року.
Індекс споживчих цін у січня 2026 року становив 1.0007.
Таким чином інфляційні втрати за січень 2026 року складають: 4 895,62 x 1.00700000 - 4 895,62 = 34 грн 27 коп.
3% річних за період з 01.01.2026 по 24.02.2026 (55 днів) складає: ((4 895,62 x 3%) : 365)) х 55 = 22 грн 13 коп.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з відповідача на її користь 4952 грн 02 коп., з яких: 4895 грн 62 коп. заборгованості з орендної плати за період з 01 січня 2025 по 05 серпня 2025 року без утриманням з даної суми податків та інших обов`язкових платежів, 22 грн 13 коп. – 3% річних від простроченої суми орендної плати за період з 01 січня 2026 по 24 лютого 2026 року, 34 грн 27 коп. – інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за січень 2026 року. 
Судові витрати.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачкою було сплачено 1064 грн 96 коп. судового збору за подання позовної заяви через систему «Електронний суд», які у зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню на її користь з відповідача. 
Що стосується витрат на правничу допомогу суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.
Як вбачається з матеріалів справи за надання адвокатом Оскорбіним А.Г. правничої допомоги було сплачено 5000 грн.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору № 18/02/26 про надання правової допомоги робота адвоката Оскорбіна А.Г. з надання правничої допомоги ОСОБА_1 коштувала 1000 грн за 1 годину та включає: консультація та вивчення документів наданих клієнтом – 2000 грн (2 год. х 1000 грн); підготовка позовної заяви та додатків до неї з метою подання через Електронний суд до суду першої інстанції – 3000 грн (3 год. х 1000 грн). 
11.03.2026 до суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Литвиненко Д.Г., в якому вона, серед іншого, заявила клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу (а. с. 24).
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатами відповідача робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатами на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що розумними витратами відповідача будуть витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 3000 грн.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1064 грн 96 коп. судового збору та 3000 грн витрат на правничу допомогу, а разом – 4064 грн 96 коп. судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 81, 141, 247, 265, 273, 274 ЦПК України,
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємства «Дружба 6» (41875, Сумська область, Сумський район, с. Марківка, вул. Центральна, код ЄДРПОУ 34583906) про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити.
Стягнути з Приватного підприємства «Дружба 6» на користь ОСОБА_1 4952 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 02 коп., з яких: 4895 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн 62 коп. заборгованості з орендної плати за період з 01 січня 2025 по 05 серпня 2025 року, 22 (двадцять дві) грн 13 коп. – 3% річних від простроченої суми орендної плати за період з 01 січня 2026 по 24 лютого 2026 року, 34 (тридцять чотири) грн 27 коп. – інфляційні втрати за січень 2026 року за порушення зобов`язання з виплати орендної плати. 
Стягнути з Приватного підприємства «Дружба 6» на користь ОСОБА_1 4064 (чотири тисячі шістдесят чотири) грн 96 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст виготовлено 29.04.2026

Суддя – 

Справа № 573/361/26
Номер провадження 2/573/351/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна та резолютивна частини)
29 квітня 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
представника позивача - Оскорбіна А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дружба 6» про стягнення заборгованості за договором оренди,
в с т а н о в и в :
Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.
Повний текст рішення буде виготовлений протягом п`яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України,
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємства «Дружба 6» (41875, Сумська область, Сумський район, с. Марківка, вул. Центральна, код ЄДРПОУ 34583906) про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити.
Стягнути з Приватного підприємства «Дружба 6» на користь ОСОБА_1 4952 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 02 коп., з яких: 4895 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн 62 коп. заборгованості з орендної плати за період з 01 січня 2025 по 05 серпня 2025 року, 22 (двадцять дві) грн 13 коп. – 3% річних від простроченої суми орендної плати за період з 01 січня 2026 по 24 лютого 2026 року, 34 (тридцять чотири) грн 27 коп. – інфляційні втрати за січень 2026 року за порушення зобов`язання з виплати орендної плати. 
Стягнути з Приватного підприємства «Дружба 6» на користь ОСОБА_1 4064 (чотири тисячі шістдесят чотири) грн 96 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя