cправа №947/16962/26
провадження №3/947/1846/26

П О С Т А Н О В А
21 травня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., у присутності секретаря судового засідання Гнатів К.Р.,
розглянувши у судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участю ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №037692 від 21 квітня 2026 року, вбачається, що 21.04.2026 року об 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного, економічного характеру відносно доньки, ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, вдарив рукою по обличчю, зламав принтер, чим завдав шкоду психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В матеріалах справи також містяться: 1) рапорт на лінію 102 від 21.04.2026 року про виклик поліції; 2) заява та пояснення ОСОБА_2 від 21.04.2026 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 просить вжити заходів адміністративного характеру відносно батька, ОСОБА_1 , який вдари її рукою по обличчю, ображав нецензурною лайкою, принижував; 3) пояснення ОСОБА_1 від 21.04.2026 року, з яких вбачається, що він проживає разом із дружиною та донькою, з якими у нього склалися погані відносини, вони постійно сваряться. 115.04.2026 року вони в черговий раз посварилися, розкидали речі, штовхалися, після чого дружина з донькою викликали поліцію; 4) пояснення ОСОБА_3 від 21.04.2026 року, з яких вбачається, що вони проживає разом із донькою та чоловіком, 15.04.2026 року між ними сталася сварка, у ході якої, чоловік ображав доньку, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, штовхався, розкидував речі; 5) форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складена відносно ОСОБА_1 ; 6) копія термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі визнав частково, а саме те, що дійсно у ході сварки ображав доньку нецензурною лайкою. Проте заперечував заподіяння ним будь-яких тілесних ушкоджень та зауважив, що принтер з вікна він не викидував. Просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.
Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі – Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З пункту 4 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство вбачається, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Також, відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство вбачається, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Згідно з п.7 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які є батьками та дітьми.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У провину ОСОБА_1 ставиться вчинення домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру відносно його доньки, ОСОБА_2 .
Суддя не надає оцінки діям ОСОБА_1 на предмет наявності у них ознак вчинення домашнього насильства економічного характеру, оскільки матеріали справи не містять відомостей, з яких вбачається на підставі чого особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дійшла такого висновку.
Окрім цього, у судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчинення ним фізичного насильства відносно ОСОБА_2 .
Суддя звертає увагу, що письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , яка була очевидцем обставин справи, є аналогічними за змістом до пояснень самого ОСОБА_1 , які надані ним у судовому засіданні. Тобто, підтверджують факт нецензурної лайки та образ, які були заподіяні батьком відносно доньки.
Своїм правом надати пояснення у судовому засіданні ОСОБА_2 не скористалася, до суду не з`явилася, будь-яких інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного характеру відносно ОСОБА_2 - до адміністративного протоколу не надано.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У зв`язку з цим, суддя оцінює дії ОСОБА_1 тільки на предмет наявності домашнього насильства психологічного характеру.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, дослідивши докази по справі, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 21.04.2026 року об 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки, ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, своїми діями завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.
Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна