Справа № 740/6765/25 
Провадження № 2/740/504/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження справу без повідомлення сторін за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача 
У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі – ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») через систему «Електрониий суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором. 
Позов мотивовано тим, що 27.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1581247 про надання споживчого кредиту.
За умовами договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язувалося надати споживачу кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сторонами було погоджено умови договору: відповідно до п. 1.3. тип кредиту - кредит, сума кредиту становить 14 200,00 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту - 360 днів: з 27.04.2024 до 22.04.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. Договору. Знижена процентна ставка - 1,350% в день (пункти 1.5.2.1., 1.5.2. Договору).
У пункті 2.1. Договору було погоджено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку відповідачем зазначено особисто під час укладання Договору.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит у сумі 14 200,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК».
Ураховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27 червня 2025 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 1581247 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1581247 від 27.04.2024.
Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. 
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 1581247 від 27.04.2024 на загальну суму 97 341,00 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту 14 200,00 грн, заборгованість за процентами 76 041,00 грн та штрафні санкції 7 100,00 грн.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 1581247 від 27.04.2024 в розмірі 97 341,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 03.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано письмові докази, що становлять банківську таємницю.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та висловив згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання. Про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з частиною 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 квітня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1581247 про надання споживчого кредиту щодо продукту «Комфортний».
На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а останній зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Договору).
Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) становить 14 200,00 грн та надається клієнту строком на 360 днів та передбачено періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.3.-1.4. Договору).
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору.
Умовами п. 1.5.1. Договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. Договору.
Знижена процентну ставка, яка становить 1,350 % в день, застосовується на таких умовах. Якщо Споживач до 27.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за зазначеною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до зазначеної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5.2. Договору).
Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору (за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом) становить 9 089,90% річних. (п. 1.9, 1.9.1 Договору)
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом) становить 90 880,00 грн (п. 1.10, 1.10.1 Договору)
Сторонами узгоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 (п. 2.1. договору).
Умовами Договору сторонами також узгоджено порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, порядок повернення (виплати кредиту) та сплати процентів, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, порядок взаємодії за договором та інші умови договору, які в своїй сукупності визначають порядок виконання сторонами умов вказаного договору.
Зокрема, п. 6.4. договору передбачено, що за невиконання та/або за неналежне виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплати товариству штраф.
Одночасно з цим, у випадку встановлених законодавством України мораторіїв (заборон/обмежень) на нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф) протягом періоду дії такого мораторія (заборони) не нараховуються та клієнтом не сплачуються.
Зазначений договір про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.
Судом також досліджено правила надання коштів або банківських металів у кредит ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», затвердженні наказом директора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» № 10-КД від 19 квітня 2024 року.
Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до вимог закону поінформовано про умови кредитування, строк кредитування, порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов договору, та такий прийняв умови запропонованого йому договору, шляхом його підписання.
Як вбачається з повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250702-653 від 02 липня 2025 року, останнє на підставі договору про організацію переказу коштів № 06062022 від 27 квітня 2022 року, укладеного з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» здійснило 27 квітня 2024 року переказ грошових коштів в розмірі 14 200,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , номер транзакції в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» - 15812471714230369.
Згідно з повідомленням АТ «ВСТ БАНК» від 31 грудня 2025 року, наданим на виконання ухвали про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_2 імітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , як засіб доступу до рахунку НОМЕР_3 , на який 27.04.2024 зараховано грошові кошти в сумі 14 200,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором, станом на 22.04.2025 заборгованість відповідача становила 97 341,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 14 200,00 грн, заборгованість за процентами - 76 041,00 грн та штрафні санкції - 7 100,00 грн.
Також, судом встановлено, що 27 червня 2025 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (фактор) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (клієнт) укладено договір факторингу № 27062025 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Укладення договору факторингу підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №27062025 від 26.07.2025 та платіжною інструкцією №7210 від 01.07.2025.
Згідно з витягом із реєстру боржників від 27.06.2025 за договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 97 341,00 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту - 14 200,00 грн, заборгованість за процентами - 76 041,00 грн та штрафні санкції - 7 100,00 грн.
Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять.
Норми права, які були застосовані судом
За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною першою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Мотивована оцінка та висновки суду
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі Договору № 1581247 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів у розмірі 14 200,00 грн підтверджується інформацією платіжної системи ТОВ «ПЕЙТЕК» та листом АТ «ВСТ БАНК».
Враховуючи, що 27.06.2025 до позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу № 27062025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором і факт цього переходу є документально підтвердженим, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимагати від боржника виконання зобов`язань, зокрема і в частині нарахування відсотків, право на які виникло після переходу права вимоги фактору.
Відповідач порушив умови Договору № 1581247 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем.
Щодо вимоги про стягнення процентів суд зазначає таке.
Так, згідно зі змісту пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» денною процентною ставкою за договором споживчого кредитування визначаються загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
За частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до таких витрат включаються: доходи кредитодавця у виді процентів, комісії кредитодавця та супутні витрати тощо. Внаслідок чого обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина 3 статті 8 цього Закону).
Враховуючи такі положення цього Закону, його частиною 5 статті 8 встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї же статті, яка не може перевищувати 1 %.
Одночасно за змістом пункту 17 «Перехідних та прикінцевих положень» вищевказаного закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24 грудня 2023 року), встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно п. 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , укладаючи кредитний договір 27.04.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» повинні були діяти у межах, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», при визначенні ними розміру денної процентної ставки, максимальний розмір якої не міг бути більшим, ніж той, що встановлено у частині 5 статті 8 цього Закону, тобто 1 %.
Пунктом 1.5.1. кредитного договору встановлено, що стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. цього договору. Згідно з п. 1.4. строк кредитування становить 360 днів.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Умови договору, що укладено 27.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 містять усі складові, що визначені у частині 1 статті 12 цього Закону, та не обмежують права позичальника, а отже не можуть бути визнані нікчемними.
Однак в частині визначення розміру процентної ставки за користування кредитними коштами її розмір не відповідає максимально визначеному розміру денної процентної ставки, встановленої у частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», тобто по факту є порушенням, а не обмеженням, прав позичальника.
Таким чином проценти, які може планувати отримати кредитор від позичальника при належному виконанні ним умов договору протягом усього строку кредитування, нараховуються у розмірі, який враховуються при обчисленні, як реальної річної процентної ставки, так і денної процентної ставки, тобто розмір таких процентів за користування кредитом на день при належному виконання зобов`язань повинен не бути більшим, ніж максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений у відповідному Законі.
А отже, за положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України у позивача, як кредитора є право на отримання від позичальника процентів, нарахування яких передбачено умовами укладеного між ними договору, але за розміром, що встановлений в законі, тобто не більше, ніж 1% на день.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що представник позивача просив стягнути заборгованість за процентами за період з 27.04.2024 до 22.04.2025 за 360 календарних днів.
Таким чином за період, встановлений у договорі за денною процентною ставкою 1 % має бути нараховано 51 120,00 грн процентів (14 200х1%х360), що підлягає стягненню з відповідача.
Також надаючи оцінку нарахуванню позивачем штрафних санкцій у розмірі 7 100,00 грн, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 18 «Перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 «Перехідних положень» ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, суд вважає, що нарахування штрафних санкцій у розмірі 7 100,00 грн є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання у строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 65 320,00 грн, з яких: 14 200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 51 120,00 грн - заборгованість за процентами. 
Щодо стягнення витрат на правову допомогу
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано такі документи: копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»; заявку № 12386 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; рахунок на оплату № 12386-19/11-2025 від 19 листопада 2025 року до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року на суму 10 000 грн; копію акту № 12386 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19 листопада 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року на суму 10 000 грн.
Представник позивача просив стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 10 000,00 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би витратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю цивільної справи.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати зі сплаті судового збору у сумі 2 422,00 грн.
Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 625,53 грн (2422,40х65320/97341).
Керуючись статтями 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, статтями 516, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 629, 1054, 1077, 1084 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором № 1581247 від 27.04.2024 у розмірі 65 320 (шістдесят п`ять тисяч триста двадцять) грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 1 625,53 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ