Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/39/26 
Провадження №2/377/202/26 

05 червня 2026 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

У С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року позивач ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», від імені якого діє представник -адвокат Журавльов С.Г., через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г в розмірі 117 101,49 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 46 011,95 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 15 847,54 грн; заборгованості по сплаті комісій (в тому числі прострочена) - 55 242,00 грн, та понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 662,40 грн, а також витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 11 200,00 грн. У подальшому позивач, від імені якого діє його представник-адвокат Журавльов С.Г., зменшив позовні вимоги та просив стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ заборгованість за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г у розмірі 55 721,49 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що 03.09.2021 між АТ«МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №34-003-865-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) (далі – кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір. Вказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів статті 634 ЦК України та умов п. 1.2. кредитного договору є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття позичальником пропозиції банку згідно зі статтями 641, 644 ЦК України. 
Сторони погодили та своїм підписом позичальник підтвердив, що цей кредитний договір з усіма додатками та договором являють у сукупності для сторін єдиний договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для договору відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у тексті цього кредитного договору, чи додатках до нього, так і в договорі ( п.5.4. кредитного договору). 
Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплати відсотків, комісії за користування кредитом не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього сформувалась заборгованість, що складається з: заборгованості за кредитом ( в тому числі прострочена) – 46 011,95 грн; заборгованості по сплаті відсотків ( в тому числі прострочена) – 15 847,54 грн; заборгованості по сплаті комісії ( в тому числі прострочена) – 55 242,00 грн, загальна сума заборгованості – 117 101,49 грн. Відповідно до приписів частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» позивач у письмовій формі рекомендованим листом направив відповідачу вимогу (повідомлення) щодо усунення порушень кредитного договору шляхом повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, протягом тридцяти календарних днів з дати отримання даної вимоги. Однак, зазначена вимога відповідачем не виконана. 
03.09.2024 АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклали договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги та новий кредитор набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача –боржника за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021. 
27.12.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» уклали договір № 1/12 про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ « ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором № 34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021. 
Згідно з розрахунком заборгованості відповідача- боржника за кредитним договором № 34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021, сформованого АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 (дата укладання договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги), заборгованість відповідача становить 117 101,49 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 46 011,95 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена)- 15 847,54 грн; заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена)- 55 242,00 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому – ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Розмір заборгованості боржника/відповідача підтверджується довідкою та виписками по особових рахунках позичальника (а. с. 3-11).
Ухвалою судді від 02 лютого 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02 березня 2026 року (а.с. 80-81).
24 лютого 2026 року представник відповідача адвокат Піндур М.М. подав відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку для подання відзиву, в якому зазначив про часткове визнання відповідачем позовних вимог на суму 48 617,44 грн. Щодо нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 55 242,00 грн вказав, що вказана сума заборгованості не підлягає стягненню, оскільки з урахуванням статей 8, 11, 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування», судової практики, зокрема, постанови Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, від 25.01.2023 у справі №752/4008/20 та правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, пункт 2.8. укладеного між сторонами договору, яким передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемним та підставі частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також представник відповідача вказав, що з огляду на додану до позовної заяви виписку по рахунку до кредитного договору, первісний кредитор незаконно зарахував грошові кошти сплачені відповідачем по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, тому ця сума підлягає зарахуванню на погашення по тілу кредиту та відсотків. Деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором позивач не додав до матеріалів справи. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача від 24.02.2026, заборгованість за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г в розмірі 48 617,44 грн складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена)- 39 823,16 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена)- 8 794,28 грн (а.с. 89-98).
27 лютого 2026 року представник позивача- адвокат Журавльов С.Г. подав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. Щодо заборгованості по сплаті комісії вказав, що клієнт власноручним підписом підтвердив своє ознайомлення з кредитним договором, включаючи його юридичні наслідки. Розмір, порядок та строки сплати комісійних платежів були прямо визначені кредитним договором та погоджені сторонами при його укладенні. Сплата комісії не є сплатою частини основного боргу, а є виконанням самостійного грошового зобов`язання, передбаченого договором. У цій справі комісія визначена у відсотковому співвідношенні, прямо закріплена в індивідуальній частині кредитного договору, включена до структури щомісячного платежу та врахована при розрахунку загальної вартості кредиту (а.с. 99-108).
09 березня 2026 року представник відповідача- адвокат Піндур М.М. подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та зарахування внесених коштів по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів (а.с. 115-121).
02 березня 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Бабич Н.С. на лікарняному з 23.02.2026 по 03.03.2026, призначено підготовче засідання на 18 березня 2026 року ( а.с.109). 
18 березня 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Бабич Н.С. на лікарняному з 05.03.2026 по 25.03.2026, призначено підготовче засідання на 13 квітня 2026 року ( а.с.122).
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27 квітня 2026 року (а. с. 134-135).
27 квітня 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Бабич Н.С. у відпустці з 27.04.2026 по 28.04.2026, призначено судове засідання на 12 травня 2026 року. 
08 травня 2026 року представник позивача – адвокат Журавльов С.Г. направив додаткові пояснення у справі, які по суті є заявою про зменшення позовних вимог, просив задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 34-003- 865-2-21-Г в розмірі 55 721,49 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена)- 39 873,95 грн ; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена)- 15 847,54 грн.
В обґрунтування необхідності зменшення позовних вимог представник позивача вказав, що позивач дійшов висновку про часткове погодження з доводами представника відповідача та вважає за необхідне зарахувати сплачені відповідачем кошти за комісіями у рахунок тіла кредиту, а саме грошові кошти в сумі 6 138,00 грн, тому сума заборгованості за тілом кредиту становить 46 011,95 грн – 6 138,00 грн = 39 873,95 грн. Однак, позивач не погоджується з розрахунком заборгованості, складеним представником відповідача, та вважає його таким, що не відповідає дійсності та жодним чином необґрунтованим, оскільки при нарахуванні відсотків за період липень - грудень 2022 року допущено помилки щодо дат та сум нарахованих відсотків; зазначені представником відповідача дані щодо нарахування відсотків станом на 01.12.2022 року є помилковими, не відповідають фактичним даним та є арифметично неправильними; нарахування відсотків за період січень - грудень 2023 року містять систематичні помилки щодо дат та сум нарахованих відсотків; нарахування відсотків за період січень - серпень 2024 року також містять помилки щодо дат та сум нарахованих відсотків ( а.с.158-167).
12 травня 2026 року у судовому засіданні оголошено перерву до 02 червня 2026 року за клопотанням представника відповідача ( а.с.172-173). 
02 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача- адвокат Піндур М.М. подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в якому висловив незгоду з розрахунком заборгованості, наведеним представником позивача в частині нарахованих відсотків у розмірі 15 847,54 грн. Вказав, що оскільки відповідач погоджується з визначеною сумою заборгованості за тілом кредиту, заборгованість по простроченим відсоткам складає 8 462,14 грн ( 39 873,95 грн х 10% річних ( п.2.4. договору) х 764 дні ( 01.08.2022- 02.09.2024)/ 360 днів ( п.4.3. договору). Загальний розмір заборгованості з урахування суми кредиту 39 873,95 грн + 8462,14 грн (01.08.2022 -02.09.2024 )= 48 336,09 грн ( а.с. 180-181).
Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника- адвоката Журавльова С.Г., що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с. 176,177). У позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача ( а. с. 10 зв. ст.,104, 162 зв. ст.). 
Відповідач ОСОБА_1 та її представник Піндур М.М. у призначене судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення судової повістки до зареєстрованого електронного кабінету відповідача та її представника, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (а.с. 178-179). У поданому до суду клопотанні представника відповідача- адвокат Піндур М.М. просив розглянути справу за відсутності його та відповідача (а.с. 180-181).
Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України.
Згідно з частиною четвертою статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України). 
Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Суд встановив, що 03 вересня 2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №34-003-865-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( індивідуальна частина) ( а.с. 12-14). 
Пунктом 1 цього договору визначено, що підписанням цього договору позичальник беззастережно та безвідклично підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) AT «МЕГАБАНК» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - договір), який розміщений у місці інформування клієнта та на сайті AT «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх додатків до договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; що у зв`язку з вільним доступом до публічної частини Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за допомогою мережі Інтернет та у відділеннях Банку, відсутня необхідність у друкуванні публічної частини договору та всіх додатків до неї; укладання з Банком договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування позичальника та на сайті AT «МЕГАБАНК» www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини договору, підписанням якої позичальник приєднується до договору в цілому.
Відповідно до п.2. розділу «Умови та порядок надання кредиту»: тип кредиту – кредит ( п.2.1.); кредит надається на строк з 03 вересня 2021 року до 02 вересня 2026 року включно (п.2.2.); загальний розмір кредиту - 66 000,00 грн ( п. 3.1.); процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) – 10,00 % річних; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 77,38% ( п. 2.4., п. 2.5.); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 207 653,03 грн (п.2.6.); розмір комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування, в % від суми кредиту сплачується у день надання кредиту. Розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця у розмірі 3,10 % ( п.2.7., п.2.8.); розмір щомісячного платежу, грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця - 3 455,51 грн ( п.2.9.); процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2. договору 90 % річних; процентна ставка за користування кредитом у разі наявності простроченої заборгованості за Договором – 90 % річних, нараховується на суму простроченої заборгованості, починаючи з першого дня прострочення боргу (п. 2.11., п. 2.13.); перелік супровідних послуг кредитодавця в межах цього договору та їх вартість на дату укладення договору наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором ( п.2.11.); перелік супровідних послуг третіх осіб в межах цього договору та їх вартість на дату укладення договору наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки ( п.2.13.). 
За умовами укладеного договору позичальник зобов`язався повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16.00 годин 02 вересня 2026 року. Графік платежів наведено в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором. Своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні платежі (ануїтентні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. При цьому, перерахування (внесення) позичальником грошових коштів на погашення ануїтетних платежів повинно бути здійснено у строк, не пізніше останнього робочого місяця ( п. 3.2.1., п. 3.2.3.). 
Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). 
Згідно з пунктом 4.4 кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту Кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п. 2.11. цього договору. 
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до договору про споживчий кредит сума виданого кредиту за договором складає 66 000,00 грн. Щомісячна сума ануїтетного платежу в період з 01.10.2021 по 01.09.2026 становить 3 455,51 грн, 02.09.2026 – сума платежу складає 1 218,61 грн ( а.с. 15).
03 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а. с. 16-17). 
Як вбачається з виписки з особового рахунку НОМЕР_1 , відкритого на виконання вимог п. 2.12. кредитного договору, для сплати щомісячного платежу, штрафу, комісії та пені (далі транзитного рахунку), 03.09.2021 здійснено видачу кредитних коштів у сумі 66 000,00 грн ( а.с. 19-27).
З довідки-розрахунку заборгованості АТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 03.09.2024 становить 117 101,49 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 46 011,95 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 15 847,54 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями – 55 242,00 грн (а. с. 18).
03 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та АТ «МЕГАБАНК» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а. с. 29-32).
Згідно з витягом з додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021 на суму заборгованості 117 101,49 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом – 46 011,95 грн; заборгованості за процентами – 15 847,54 грн; заборгованості за комісією – 55 242,00 грн, від АТ «МЕГАБАНК» перейшло до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» (а. с. 34).
Як вбачається з платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» сплатило на рахунок АТ «МЕГАБАНК» ціну продажу згідно з договором № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 (а. с. 33). 
Таким чином, договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким згідно з витягом з додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03 вересня 2024 року, вимоги до боржника  ОСОБА_1 за кредитним договором № 34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021 на суму заборгованості 117 101,49 грн перейшли до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС».
Питання дійсності договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024, укладеного між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та АТ «МЕГАБАНК», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги (а. с. 37-38).
З витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, вбачається, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021 на суму заборгованості 117 101,49 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом – 46 011,95 гривень, заборгованості за процентами – 15 847,54 гривень, заборгованості за комісією – 55 242,00 гривні, від ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло до ТОВ « ФК ЄВРОКРЕДИТ» (а. с. 40).
Як видно з платіжних інструкцій № 1074 від 27 грудня 2024 року, № 1091 від 31 січня 2025 року, № 1822 від 22 вересня 2025 року ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» сплатило ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» оплату згідно з договором № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 (а. с. 39). 
Таким чином, договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за яким згідно з витягом з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021 на суму заборгованості 117 101,49 грн перейшли до ТОВ « ФК ЄВРОКРЕДИТ».
Питання дійсності договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, укладеного між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ( частина четверта статті 203 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). 
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 49 ЦПК України визначено, що, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так на підтвердження своїх вимог, позивач надав копію кредитний договір №34-003-865-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( індивідуальна частина), з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 ознайомилась з ним та підписала 03 вересня 2021 року ( а.с. 12-14). 
Зазначені обставини свідчать про належне укладення 03 вересня 2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 кредитного договору №34-003-865-2-21-Г, оскільки сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.
До позовної заяви також додано виписку з особового рахунку НОМЕР_1 , відкритого на виконання вимог п. 2.12 кредитного договору №34-003-865-2-21-Г для сплати щомісячного платежу, штрафу, комісії та пені (далі транзитного рахунку), відповідно до якої 03.09.2021 АТ «МЕГАБАНК» надало кредитні кошти ОСОБА_1 у сумі 66 000,00 грн відповідно до умов укладеного кредитного договору. 
Суд бере до уваги, що доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №910/10254/18, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть підтверджувати факт передачі кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором.
Отже, виписки по рахунку № НОМЕР_1 , що знаходяться в матеріалах справи, є належними та допустимими доказами щодо заборгованості відповідача, які повинні досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Наведене також узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження 61-47244св18) та від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19).
Як вбачається із додаткових пояснень представника позивача від 08 травня 2026 року, що по суті є заявою про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом ( в тому числі прострочена) – 39 873,95 грн; заборгованість по сплаті відсотків ( в тому числі прострочена) – 15 847,54 грн, всього 55 721,49 грн. 
Із доданого до додаткових пояснень розрахунку заборгованості вбачається, що 03.09.2021 відповідачка отримала кредитні кошти у сумі 66 000,00 грн. У період з 01.10.2021 по 01.07.2022 ОСОБА_1 погасила основний борг на суму 19 988,05 грн.
За умовами кредитного договору №34-003-865-2-21-Г, зокрема, згідно з п. 2.9. розмір щомісячного платежу, грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця - 3 455,51 грн. 
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до договору про споживчий кредит сума виданого кредиту за договором складає 66 000,00 грн. Щомісячна сума ануїтетного платежу в період з 01.10.2021 по 01.09.2026 становить 3 455,51 грн, 02.09.2026 сума платежу складає 1 218,61 грн ( а.с. 15).
Із розрахунків позивача, відповідача та банківської виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала платежі з порушенням умов кредитного договору, останній платіж внесла у липні 2022 року. 
Згідно з п. 4.4 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п. 2.11 цього договору. 
Пунктом 3.3.5. кредитного договору №34-003-865-2-21-Г передбачено, що кредитодавець має право вимагати повернення кредиту в повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. 
Із розрахунку позивача, доданого до додаткових пояснень вбачається, що за період з 01.10.2021 по липень 2022 року відповідач сплатила на погашення заборгованості за кредитним договором 30 723,00 грн, з яких 19 988,05 грн віднесено на погашення основного боргу; 4 596,95 грн - на погашення заборгованості за процентами та 6 138,00 грн- на погашення комісії (19 988,05 грн + 4 596,95 грн + 6 138,00 грн = 30 723,00 грн). 
Частково погоджуючись із доводами відповідача щодо комісії, позивач зарахував 6 138,00 грн, яка була віднесена на комісію, в рахунок погашення заборгованості за основною сумою боргу, яка в розрахунку зазначена в сумі 46 011,95 грн (66 000,00 грн – 19 888,05 грн = 46 111,95 грн ). Отже, зменшив позовні вимоги, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом ( в тому числі прострочена) – 39 873,95 грн ( 46 011,95 грн – 6 138,00 грн = 39 873,95 грн) та заборгованість по сплаті відсотків ( в тому числі прострочена) - 15 847,54 грн (20 444,49 грн – 4 596,95 грн = 15 847,54 грн, яка нарахована за період з 30.09.2021 по 02.09.2024.
Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору №34-003-865-2-21-Г від 03 вересня 2021 року, договорів: № GLIN426240 від 03 вересня 2024 року про відступлення прав вимоги ; №1/12 від 27 грудня 2024 року про відступлення прав вимоги, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню та в межах заявлених позовних вимог стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г від 03 вересня 2021 року в загальному розмірі 55 721,49 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 39 873,95 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 15 847,54 грн.
Доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив щодо комісії, суд не бере до уваги, оскільки позивач відніс сплачені суми комісії на погашення заборгованості за тілом кредиту та зменшив позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті комісії. 
Доводи представника відповідача щодо розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами, спростовуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості позивача та виписками з особового рахунку відповідача, в яких відображено, що відповідач користувалась грошовими коштами, частково здійснювала їх оплату, але не дотримувалася умов укладеного договору, що потягло за собою виникнення заборгованості. Розрахунок заборгованості по сплаті відсотків на суму 8 462,14 грн, який представник відповідача навів у поданому клопотанні про розгляд справи за відсутності сторони, протирічить умовам кредитного договору та встановленим у справі обставинам.
Так, представник відповідача розраховує заборгованість за відсотками, виходячи з вимог п. 2.4 договору, яким передбачено нарахування відсотків у розмірі 10% річних, в той час як суд встановив, що ОСОБА_1 не дотримувалась визначеного умовами договору порядку повернення отриманих кредитних коштів, не вносила у дати, визначені сторонами кредитного договору, суму щомісячного ануїтетного платежу в період з 01.10.2021 по 01.09.2026, яка становить 3 455,51 грн, здійснивши останній платіж у липні 2022 року, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту. Між тим як п. 2.13. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом у разі наявності простроченої заборгованості за договором нараховується у розмірі 90% річних на суму простроченої заборгованості, починаючи з першого дня простроченого боргу. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Заявлений позивачем розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 11 200,00 грн (а.с. 10 зв.ст., 162 зв.ст.).
На підтвердження таких витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 1/07, укладеного 01 липня 2025 року між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС»; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5817, виданого адвокату Журавльову С.Г.; копію ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1414107, виданого адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» на підставі договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025; копію акту приймання-передачі послуг правничої допомоги № 12065978, складеного 05.01.2026 між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» на загальну суму 11 200,00 грн у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з Велієвої Л.М., яка складається із: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника ОСОБА_1 - вартість 1 200,00 грн, складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 – 10 000 грн (том 1 а. с. 44-53). 
Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Журавльовим С.Г. правової допомоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» за договором про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року.
Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання».
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Враховуючи обсяг наданих послуг адвокатом Журавльовим С.Г. на надання правової допомоги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г від 03.09.2021, укладеним між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 , види виконаних робіт (наданих послуг), зазначених у акті приймання-передачі послуг правничої допомоги № 12065978 від 05.01.2026, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 11 200,00 грн є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник – адвокат Піндур М.М. заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу не висловили, клопотання про зменшення таких витрат до суду не подали. 
За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 200,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до платіжної інструкції № 5032 від 13 січня 2026 року позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір у сумі 2 662,40 грн (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1).
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» за правилами частини першої статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на суму 2 662,40 грн. 
На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №34-003-865-2-21-Г від 03 вересня 2021 року в розмірі 55 721 гривню 49 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) у розмірі 39 873 гривні 95 копійок, заборгованості по сплаті відсотків ( в тому числі прострочена) у розмірі 15 847 гривень 54 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 622 гривні 40 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ: 40932411, місцезнаходження: місто Дніпро, провулок Ушинського, будинок 1, офіс 105.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 05 червня 2026 року.
Суддя  Н. С. Бабич