Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/625/26
Провадження № 2/439/611/26

04 червня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області
у складі:
головуючого-судді: Петейчука Б.М.,
за участі: секретаря
судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Бродівська міська рада Львівської області,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має юридичне значення, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовними вимогами до відповідача: Бродівської міської ради Львівської області, в яких просила суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00057070640 від 12.03.2026.) та ОСОБА_3 , є однією і тією ж особою та відповідно матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 20.09.1965.). Також, просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стислий виклад позиції позивачки.
Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її мати - ОСОБА_2 . 
Її батько заповіту не склав. Після його смерті залишився будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 
12 грудня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Кваші Майї Петрівни щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , її було відмовлено.
Підставою відмови вказано що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. 
У зв`язку з життєвими обставинами (тривалими хворобами, похилим віком, важким матеріальним станом) ОСОБА_4 не зміг належним чином оформити право власності на житловий будинок
На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок не є можливим в зв`язку зі смертю ОСОБА_4 . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою.

Також зазначила, що в свідоцтві про її народження, матір`ю зазначено ОСОБА_5 , а у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00057070640 від 12.03.2026 року, померлою зазначено ОСОБА_2 . Інші записи - про народження, одруження ОСОБА_6 у Бродівському відділі ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відсутні. 
Згідно архівної довідки №С-84 виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів від 09.03.2026 року встановлено, що: згідно метричної книги греко-католицької парафії с. Бордуляки, Кути Троїцькі, ОСОБА_7 , м-ка ОСОБА_8 , повіт Радехів із записами про народження за 1866- 1942 роки, виявлено інформацію про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Бордуляки, батьками якої є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; згідно із метричною книгою греко-католицької парафії с. Бордуляки, Кути Троїцькі, Монастирок, м-ка Станіславчик, повіт Радехів із записами про одруження за 1866- 1942 роки, виявлено інформацію про шлюб від 07.02.1933 року с. Бордуляки, ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , сина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , із ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , донькою ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . 
Встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 – це одна і та ж особа, а також, що вона являється матір`ю позивачки, оскільки вимоги позовної заяви є взаємопов`язаними, як доказами по справі, а також наслідками для позивачки, просить розглянути в одному проваджені. 
Відтак, позивачка мотивує, що з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
17 березня 2026 року – відкрито провадження у справі.
Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.
Позивачка у підготовче засідання не з`явилася. Від представника позивачки: адвоката Слободи Сергія Григоровича надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.
Відповідач у підготовче засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника позивача: ОСОБА_17 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.
За змістом нормативних положень частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.
За правилами частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01 грудня 1996 року (а.с. 11). 
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 12 березня 2026 року, ОСОБА_18 , змінила прізвище на ОСОБА_19 (а.с.9).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 вересня 1965 року, батьками ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.10).
Згідно із витягом із актового запису про смерть № 00057070640 від 12 березня 2026 року, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).
Згідно із інформацією наданою Центральним державним історичним архівом України № С-84 від 09 березня 2026 року, батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того зазначено, ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , одружились 07 лютого 1933 року (а.с.13-15).
Згідно із довідкою Бродівської міської ради № 91 від 11 листопада 2025 року, заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с.16).
Згідно із довідкою Відділу ЦНАП Бродівської міської ради № 254 від 11 листопада 2025 року, у житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на час смерті ОСОБА_4 були зареєстровані: дочка- ОСОБА_1 , 1943 року народження; зять - ОСОБА_21 , 1939 року народження; онука - ОСОБА_22 , 1976 року народження, чоловік онуки- ОСОБА_23 , 1974 року народження; правнук – ОСОБА_24 , 1996 року народження (а.с.17).
Згідно із витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 83594475 від 12 грудня 2025 року, спадкову справу № 237/2025, після смерті ОСОБА_4 заведено 12 грудня 20215 року (а.с.18).
Згідно із довідкою КП «Золочівське МБТІ2 № 214 від 22 травня 2025 року, дані про реєстрацію житлового будинку по АДРЕСА_1 , відсутні (а.с.20).
Згідно із записом №8 за 1990-28.11.1996 року, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_25 , а згідно запису № 8 з 29.11.1996- 2025 роки головою даного домогосподарства являється ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою із погосподарської книги №90 від 11 листопада 2025 року (а.с.22-23). 
Житловий будинок, якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, що підтверджується довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна за № 125 від 22 травня2025 року; Технічним паспортом на будинок від 08 травня 2025 року (а.с. 25-35).

Щодо встановлення факту родинних відносин.
За нормативними правилами пункту 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00057070640 від 12.03.2026 року та ОСОБА_3 , яка зазначена в свідоцтві про народження ОСОБА_18 , серії НОМЕР_1 від 20 вересня 1965 року, є однією і тією ж особою.
З огляду на зазначене, перед судом доведено, що ОСОБА_2 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00057070640 від 12.03.2026 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , являється матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки це підтверджується належним доказами.
Розбіжності у правовстановлюючих документів, що підтверджували б родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, зумовлений помилкою при видачі свідоцтва про народження заявниці. При цьому суд наголошує, що встановлення факту родинних відносин у судовому порядку є виключним способом захисту заявника. Позаяк заявник позбавлений будь-якої можливості у інший спосіб захистити свої права.
Встановлення факту родинних відносин має значення для створення заявником, якій є єдиними спадкоємцями за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її батьків. Підтвердження факту родинних відносин покликане захистити інтерес заявника, як єдиного спадкоємця на реалізацію власних спадкових прав.
За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заявлених вимог.

Щодо визнання права власності.
За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За правилами частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
-реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
-на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.
Вимогами частини 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Аналогічні норми дублюються у нормі статті 5 Цивільного кодексу України, де вказується, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.
У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.
За правилами статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Нормативними приписами статті 1218 Цивільного кодексу України визначено, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України). 
Нормою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Вирішуючи питання про визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд виходить зі того, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька (спадкодавця): ОСОБА_4 є ОСОБА_1 . Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні.
Водночас, право власності на домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_25 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що було встановлено судом.
За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивачки; те, що ухвалення рішення на користь позивачки не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою у цій частині є підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265, 334, 337-338 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –
у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , – задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00057070640 від 12.03.2026 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 .
Відповідач: Бродівська міська рада Львівської області, місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, місто Броди, площа Ринок, 20, код ЄДРПОУ: 04055989.

Суддя         Б.М. Петейчук