Справа № 464/8591/25
пр.№ 1-кп/464/311/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2026            м. Львів
Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025141410000673 від 23.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, одруженого, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 18.12.2023 вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_3 23 серпня 2025 року близько 08:20 год., діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у першому під?їзді багатоквартирного будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з площадки сходової клітки першого поверху велосипед марки «PROFI MTB 2601-3», вартістю 10 228,06 грн., який належить ОСОБА_5 , мешканцю квартири АДРЕСА_4 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 14 листопада 2025 року близько 01:05 год., діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у другому під?їзді багатоквартирного будинку, що за адресою АДРЕСА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з площадки сходової клітки першого поверху велосипед марки «CROSSBIKE EVEREST 26», вартістю
4500,00 грн., який належить ОСОБА_6 , мешканці квартири АДРЕСА_6 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_3 16 листопада 2025 року близько 16:00 год., діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у першому під?їзді багатоквартирного будинку, що за адресою АДРЕСА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав два велосипед з площадки сходової клітки першого поверху велосипед марки «SPACE SATURN (OPS-SP-24-014)», вартістю 4100,00 грн., який належить ОСОБА_7 , мешканці квартири АДРЕСА_8 , та велосипед марки «МАХ PRO SPIDER - 21-24», вартістю 4300,00 грн., який належить ОСОБА_8 , мешканці квартири АДРЕСА_9 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_3 18 листопада 2025 року близько 14:00 год., діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у багатоквартирному будинку, що за адресою АДРЕСА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з площадки сходової клітки дванадцятого поверху велосипед марки «REX BERGSTEIGER 2.01», вартістю 9968,00 грн., який належить ОСОБА_9 , мешканці квартири АДРЕСА_11 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_3 23 листопада 2025 року близько 12:30 год.,
діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у третьому під?їзді багатоквартирного будинку, що за адресою АДРЕСА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з площадки сходової клітки п?ятого поверху велосипед марки «CROSSRIDE SPIDER», вартістю 4650,00 грн., який належить ОСОБА_10 , мешканці квартири 
АДРЕСА_11 , після чого покинув місце злочину та в
подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_3 23 листопада 2025 року близько 12:30 год., діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у третьому під?їзді багатоквартирного будинку, що за адресою АДРЕСА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з площадки сходової клітки третього поверху велосипед марки «Cross Hummer 24», вартістю 5250,00 грн., який належить ОСОБА_11 , мешканці квартири АДРЕСА_12 , після чого покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив, що вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті. Підтвердив, що після участі у бойових діях отримував поранення, та мав схильність до вживання до алкоголю. Під час цього, виявляючи велосипеди, викрадав їх, після чого зразу продавав. Через деякий час до нього прийшли працівники поліції, оскільки виявили його дії через камери відеоспостереження, та їм він зізнався у скоєному, повідомив про усі обставини протиправних дій. На даний час надзвичайно шкодує про вчинене, щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро та соромно за скоєне, просить суворо не карати. З матеріалами кримінального провадження ознайомлений, жодні докази не оспорює, правильно розуміє обставини за яких його обвинувачено, з якими повністю погоджується та просить здійснювати спрощений порядок дослідження доказів. Цивільні позови потерпілих  ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 визнав в повному обсязі за доводів викладених у них. Має намір відшкодувати шкоду.
Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту про проведення спрощеного порядку дослідження доказів підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_3 узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення інкримінованих злочинів, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а прийняте рішення про скорочений судовий розгляд свідчитиме про те, що обставини, які сторонами не оспорюються, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. 
При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає такі належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчинення ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про проведення розгляду кримінального провадження без їх участі.
На підставі вимог ст. 325, ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 , суд враховує наступне.
Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України суб`єкт злочину підлягає кримінальній відповідальності серед іншого за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.
Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено та такий діє на даний час.
Відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК України повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.
Разом з тим, частиною 2 ст. 32 КК України передбачено, що повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.
При цьому, відповідно до п. 20 Постанови ПВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно – за іншими частинами відповідних статей КК України.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , під час дії на території України правового режиму воєнного стану, повторно, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного будинку, маючи вільний доступ до майна, що йому не належить, переслідуючи корисливий мотив, таємно, протиправно таким заволодів та, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, довів злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 матеріальну шкоду.
За таких обставин суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого, є тяжким злочином.
При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові, українець, одружений, громадянин України, з вищою освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за призовом під час мобілізації, на обліках у КНП ЛОР «ЛОКПД» та КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимий, востаннє 18.12.2023 вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 за ст. 66 КК України є визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, стороною обвинувачення не встановлено.
При призначенні покарання, суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч.1 ст. 71 КК України вбачається, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При визначенні виду та міри покарання за ч.4 ст. 185 КК України суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку за наявності двох кваліфікуючих ознак, що характеризуються сукупністю шести епізодів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини під час іспитового строку не працює, у зв`язку із чим, при безальтернативності виду покарання, необхідним та виправданим є покарання у виді позбавлення волі. 
Однак, беручи до уваги, те, що обвинувачений визнав вину та покаявся у скоєному, осудив свою протиправну поведінку, повністю визнав позовні вимоги потерпілих, готовий відшкодовувати спричинену шкоду, тим самим продемонстрував бажання стати на шлях виправлення, думку потерпілих, котрі при призначенні покарання покликаються на розсуд суду, характер поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, що розцінюється прокурором як сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, поведінку під час судового слідства, не оспорював фактичних обставин у справі, давав визнавальні покази, має на утриманні малолітню дитину, у зв`язку із чим такі дані вказують на обставин можливості призначення визначено покарання у мінімальній межі – 5 років.
Також встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 18.12.2023 вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки.
Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив вказані кримінальні правопорушення протягом іспитового строку.
Згідно ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, при сукупності вироків, ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання, у виді 5 років та 6 місяців позбавлення волі частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.12.2023 у виді 3 років позбавлення волі за правилами встановленими у ч.1 ст. 72 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Окрім цього встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05.12.2025 у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 04 грудня 2025 року, до 01 лютого 2026 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
12.12.2025 ОСОБА_3 звільнений з ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у зв`язку із внесенням застави.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. 
Беручи до уваги те, що суд прийшов до переконання про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання у виді позбавлення волі, у строк його відбування необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2025 року до 12 грудня 2025 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Крім цього, як встановлено судом, потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 завлено цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
В силу ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 вказаної норми встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи висновки суду щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, де розмір збитків є однією із ознак складу злочину, а також визнання ним позовних вимог в повному обсязі, за таких обставин, суд встановив, що потерпілими, яких визнано цивільними позивачами, доведено підстави і розмір позовів, у зв`язку із чим, такі не підлягають доказуванню та підлягають до задоволення.
Клопотань про зміну обвинуваченому запобіжного заходу не надходило.
Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у справі понесені процесуальні витрати за проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.
Так, 20.12.2025 у кримінальному провадженні експертом проведено товарознавчі експертизи №СЕ-19/114-25/30101-ТВ, №СЕ-19/114-25/30885-ТВ, №СЕ-19/114-25/30888-ТВ, №СЕ-19/114-25/30890-ТВ, №СЕ-19/114-25/30884-ТВ, №СЕ-19/114-25/30880-ТВ, а також 10.09.2025 судову дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/114-25/21530-Д, загальна вартість яких склала 38 896,06 грн.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 38 896,06 грн.
Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
При дослідженні речових доказів встановлено, що речовими доказами у даному кримінальному провадженні визнано: мобільний телефон «IPHONE 7» з imei: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 із чохлом бірюзового кольору, куртку темно-синього кольору фірми «COLOMBIA», куртку камуфляжну цивільну, сині джинси, спортивні сірі штани, кепку коричневу, рукавиці, шапку «Найк», куртку темно-синю тактичну, балаклаву зеленого кольору, кросівки фірми «New Ballance» білого кольору та панамку кольору хакі, DVD-R диск, велосипед марки «CROSSRIDE» білого кольору.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт на велосипед марки «Crossride» білого кольору, накладений у межах даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2025, а також на куртку камуфляжну цивільну, сині джинси, спортивні сірі штани, кепку коричневу, рукавиці, шапку «Найк», куртку темно-синю тактичну, балаклаву зеленого кольору, накладений у межах даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 05.01.2026.
На підставі викладеного, ч. 4 ст. 185, ст. ст. 50, 60, 65, 71, 72, 78 КК України, керуючись, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді п`яти років та шести місяців позбавлення волі, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.12.2023 у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, з розрахунку день за день з 04 грудня 2025 року до 12 грудня 2025 року.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільні позови ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_13 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_14 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 300 (чотири тисячі триста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_15 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 100 (чотири тисячі сто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_16 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10 228 (десять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 06 (шість) копійок.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
-DVD-R диск – залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-мобільний телефон «IPHONE 7» з imei: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 із чохлом бірюзового кольору, куртку темно-синього кольору фірми «COLOMBIA», куртку камуфляжну цивільну, сині джинси, спортивні сірі штани, кепку коричневу, рукавиці, шапку «Найк», куртку темно-синю тактичну, балаклаву зеленого кольору, кросівки фірми «New Ballance» білого кольору та панамку кольору хакі – повернути власнику ОСОБА_3 ;
-велосипед марки «CROSSRIDE» білого кольору – повернути власнику ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 38 896 (тридцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 06 (шість) копійок.
Після набрання вироком законної сили зняти арешт з: велосипеда марки «Crossride» білого кольору, куртки камуфляжної цивільної, синіх джинсів, спортивних сірих штанів, кепки коричневої, рукавиць, шапки «Найк», куртки темно-синьої тактичної, балаклави зеленого кольору.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1