Дата документу 08.05.2026 Справа № 317/149/26

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 317/149/26 Головуючий у 1-й інстанції: Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/756/26 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Гончар М.С., 
Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу з апеляційною скаргою керівника Запорізької окружної прокуратури Шевейка Романа Ігоровича на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2026 року у справі за заявою першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головка Олега Євгеновича в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Запорізька районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головко О.Є. в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Запорізька районна державна нотаріальна контора, просив суд: 1. встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт неправильності запису в актовому записі про смерть № 513, складеному 07.09.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в частині запису прізвища померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 », та внести виправлення в цей актовий запис, зазначивши правильне прізвище померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - « ОСОБА_2 »; 2. Визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 21,7 кв.м, та передати її у власність Широківської територіальної громади Запорізького району Запорізької області в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (ідентифікаційний код юридичної особи 26013402, вул. Центральна, б. 1, с. Широке, Запорізький район, Запорізька область, 70413).
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2026 року заяву Запорізької окружної прокуратури про встановлення факту та визнання спадщини відумерлою повернуто заявнику.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, керівник Запорізької окружної прокуратури Шевейко Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що твердження суду першої інстанції про те, що відсутність у Запорізької окружної прокуратури Запорізької області статусуюридичної особи позбавляє її процесуальної дієздатності, а отже можливості виступати заявником у цивільному судочинстві, є помилковим та обумовлено неправильним застосуванням норм матеріального права.
Так, відповідно до наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 39 «Про окремі питання початку роботи окружних прокуратур» затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур, зокрема, на території Запорізької області розпочала роботу Запорізька окружна прокуратура. 
Запорізька окружна прокуратура Запорізької області не має ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не є окремою юридичною особою, а відноситься до структури Запорізької обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 02909973). 
Разом із цим, прокурорами органів прокуратури, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», є, зокрема, перший заступник керівника окружної прокуратури. 
Частиною 2 ст. 15 цього Закону передбачено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі. 
За змістом положень ст. 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор визначає межі повноважень Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур у частині виконання конституційних функцій. 
Генеральним прокурором видано наказ від 21.08.2020 № 389 «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді», яким врегульовано питання подання позовних заяв та інших процесуальних документів окружними прокуратурами, та питання забезпечення участі прокурорів у розгляді справ судами. 
З матеріалів заяви про встановлення факту та визначення спадщини відумерлою, вбачається, що до суду першої інстанції указану заяву в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області подано першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головко О.Є., який у розумінні ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» є прокурором. Зазначене підтверджується копією наказу Запорізької обласної прокуратури від 04.12.2025 № 1170к. 
Таким чином, попри те, що Запорізька окружна прокуратура Запорізької області не має статусу юридичної особи, разом з цим, перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головко О.Є. як прокурор має право представляти інтереси держави в суді у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень, зокрема, подавати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою. 
Зауважує, що помилковим є твердження суду про те, що невідповідність між обраною прокурором формою заяви у системі «Електронний суд» (заява представника Запорізької окружної прокуратури про визнання спадщини відумерлою) та її змістом (заява першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення юридичного факту та визнання спадщини відумерлою), може слугувати підставою для повернення заяви прокурору.
В Електронному суді не передбачена технічна можливість подання такого процесуального документа, як заява в окремому провадженні, саме прокурором, який діє в інтересах держави в особі уповноваженого органу, що не відповідає процесуальному статусу прокурора у цивільному процесі під час реалізації ним повноважень представництва інтересів держави в суді. Водночас така технічна недосконалість електронової системи не може слугувати підставою для позбавлення прокурора законних повноважень на судовий захист інтересів держави. Прокурор подав вказану заяву у такій формі, у якій дозволила система «Електронний суд», але з урахуванням процесуального статусу прокурора у цих правовідносинах. 
Також вважає, що помилковим є твердження суду першої інстанції про те, що підписання вищевказаної заяви Головком О.Є. як представником Запорізької окружної прокуратури, а не як прокурором (першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області), також є підтвердженням відсутності у заявника процесуальної дієздатності. 
Запорізькій окружній прокуратурі Запорізької області, органу прокуратури без статусу юридичної особи, проте наділеному правом здійснювати представництво інтересів держави в суді, у відповідності до Положення та Порядку № 189/98 у підсистемі «Електронний суд» створено «Електронний кабінет» для можливості реалізації конституційних повноважень та забезпечення обміну процесуальними та іншими документами, пов`язаними з розглядом справ у суді, між органами прокуратури та судами.
Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.
Наказом Запорізької обласної прокуратури від 04.12.2025 № 1170к першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області призначено Головка О.Є., копія якого долучена до заяви, проте не врахована судом першої інстанції. 
У подальшому у порядку вищевказаного передоручення керівником окружної прокуратури засобами підсистеми «Електронний суд» 14.12.2025 надано довіреність першому заступнику керівника окружної прокуратури з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші процесуальні документи від імені Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, яка формується автоматично під час подання таких документів до суду та автоматично додається до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.
Доручення, сформоване за допомогою підсистеми «Електронний суд», як електронний документ, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.
Заява у справі № 317/149/26 подана через систему «Електронний суд», в якій відображається подання такої заяви першим заступником керівника органу прокуратури від імені прокуратури, яка здійснює представництво інтересів держави, підписана посадовою особою прокуратури, першим заступником керівника окружної прокуратури, який, в силу ст. ст. 15, 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», має процесуальну дієздатність та право звернення із відповідною заявою до суду в інтересах держави.
Учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2026 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що Запорізька окружна прокуратура не може виступати заявником у цивільному судочинстві, адже не має статусу юридичної особи, що підтверджується відсутністю запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про таку особу як юридичну. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційним кодом 0290997325 (який зазначено в заяві як код заявника) жодна юридична особа не значиться.
У якості додатку до заяви Запорізької окружної прокуратури про встановлення факту та визнання спадщини відумерлою міститься інша за змістом заява першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Запрізького району Запорізької області.
Належною формою звернення до суду через систему «Електронний суд» вважається створення заяви шляхом заповнення відповідної форми документа в системі «Електронний суд». При вирішенні питання про можливість відкриття провадження, суд оцінив саме заяву, яка надійшла в системі «Електронний суд» шляхом заповнення відповідної форми документа. При цьому суд врахував, що заява Запорізької окружної прокуратури про встановлення факту та визнання спадщини відумерлою, яка сформована у відповідному шаблоні в системі «Електронний суд», підписана Головком О.Є. як представником Запорізької окружної прокуратури, при цьому до заяви додано сформовану у системі «Електронний суд» електронну довіреність від 14.12.2025, видану у порядку передоручення керівником Запорізької окружної прокуратури. Саме ця заява була направлена іншим учасникам справи Головком О.Є. як представником заявника, а не як прокурором (першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області). 
Зазначивши, що Запорізька окружна прокуратура не є юридичною особою, а тому не має процесуальної дієздатності та не може бути заявником у розумінні статей 4, 46, 47 ЦПК України, суд першої інстанції виснував, що заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
У пункті 1 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву (заяву), яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.
За положеннями частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пунктів 5, 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання спадщини відумерлою.
Частинами третьою, четвертою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлено статтями 175, 177 ЦПК України.
За положеннями ст. 185 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Згідно із частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
За вимогами частини п`ятої ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
За приписами ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч. 2 ст. 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
У Рішенні від 05.05.2019 № 4-p(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/ функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Згідно з ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
За ст. 15 Закону України "Про прокуратуру" прокурором органу прокуратури, серед інших, є керівник окружної прокуратури, перший заступник керівника окружної прокуратури.
Статус прокурора визначено у ст. 15 вказаного Закону, частиною 2 якої передбачено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" керівник окружної прокуратури, його перший заступник та заступники наділені правом подання позовної заяви (заяви, подання), у тому числі, в порядку цивільного судочинства.
За ч. 7 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.
Відповідно до наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 39 «Про окремі питання початку роботи окружних прокуратур» затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур, зокрема, на території Запорізької області розпочала роботу Запорізька окружна прокуратура. 
Запорізька окружна прокуратура Запорізької області не має ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не є окремою юридичною особою, а відноситься до структури Запорізької обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 02909973).
З матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції заяву про встановлення факту та визначення спадщини відумерлою в інтересах держави в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області подано першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головко О.Є., який у розумінні ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» є прокурором. Зазначене підтверджується копією наказу Запорізької обласної прокуратури від 04.12.2025 № 1170к. 
Таким чином, попри те, що Запорізька окружна прокуратура Запорізької області не має статусу юридичної особи, разом з цим, перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головко О.Є. як прокурор має право представляти інтереси держави в суді у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень, зокрема, подавати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою. 
Отже, прокурор при здійсненні представництва інтересів держави в суді діє не від імені органу прокуратури як юридичної особи, а виключно від імені держави. Тобто, першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Головко О.Є. у цій справі подано заяву, діючи у статусі прокурора, якому ст. 131-1 Конституції України та ст.ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" надано такі повноваження для здійснення участі у судовому процесі у формі представництва інтересів держави в особі уповноважених органів.
Щодо невідповідності між обраною прокурором формою заяви у системі «Електронний суд» та її змістом колегія суддів зазначає наступне.
Електронний суд створено для спрощення взаємодії між громадянами/ юридичними особами та судовою владою, забезпечуючи цифровізацію правосуддя. Основна мета - зробити звернення до суду доступнішим, швидшим та прозорішим, дозволяючи дистанційно подавати документи (з ЕЦП), сплачувати судовий збір, отримувати судові рішення та відстежувати хід справи.
Ключовими цілями створення «Електронного суду» є, зокрема, автоматизація подання позовів та інших процесуальних документів, процесуальних документів та обміну інформацією; оперативне отримання процесуальних документів, можливість контролювати надходження позовів проти себе та переглядати матеріали справи; зменшення витрат державних коштів на паперове діловодство та поштові пересилання; забезпечення підписання документів ЕЦП (електронним цифровим підписом) та формування єдиного електронного архіву.
Система функціонує як складова Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи (ЄСІТС), об`єднуючи електронний кабінет користувача з реєстрами судових рішень.
З 21.02.2024 в Україні діє обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) для юридичних осіб, прокурорів, адвокатів, нотаріусів та інших фахівців у рамках цивільного та адміністративного судочинства.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2025 першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури подано до Запорізького районного суду Запорізької області заяву у цій справі через «Електронний суд». При цьому, прокурор подав заяву у формі, в якій дозволила система «Електронний суд», але з урахуванням процесуального статусу прокурора в цій справі.
Крім того, Запорізькій окружній прокуратурі Запорізької області, органу прокуратури без статусу юридичної особи, проте наділеному законодавцем здійснювати представництво інтересів держави в суді, у підсистемі «Електронний суд» створено «Електронний кабінет» для можливості реалізації конституційних повноважень та забезпечення обміну процесуальними та іншими документами, пов`язаними з розглядом справ у суді, між органами прокуратури та судами.
Як зазначалося вище, наказом Запорізької обласної прокуратури від 04.12.2025 № 1170к першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області призначено Головка О.Є., копія якого долучена до заяви. 
У подальшому в порядку передоручення керівником окружної прокуратури засобами підсистеми «Електронний суд» 14.12.2025 надано довіреність першому заступнику керівника окружної прокуратури з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші процесуальні документи від імені Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, яка формується автоматично під час подання таких документів до суду та автоматично додається до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.
Отже, заява у справі № 317/149/26 подана через систему «Електронний суд», в якій відображається подання такої заяви першим заступником керівника органу прокуратури, підписана посадовою особою прокуратури, першим заступником керівника окружної прокуратури, який, в силу ст.ст. 15, 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», має процесуальну дієздатність та право звернення із відповідною заявою до суду в інтересах держави.
Колегія суддів, аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, вважає, що підстави для повернення заяви були відсутні, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заявнику заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, чим обмежив заявника у здійсненні права на звернення до суду.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.
Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу керівника Запорізької окружної прокуратури Шевейка Романа Ігоровича задовольнити.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2026 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 08 травня 2026 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

С.В. Кухар