Справа №522/7514/26
Провадження №1-кп/522/2725/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження (до суду не викликались на підставі ч.2 ст.381 КПК України):
прокурор ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42026163030000078 від 10 квітня 2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-02.05.2025 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
В С Т А Н О В И В :
05.04.2026 року приблизно о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_6 перебував по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де остання і проживає. 
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, діючи умисно, всупереч волі законного власника та всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а саме не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ОСОБА_6 , приблизно о 13 годині 57 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи визначених законом підстав та дійсного або уявного дозволу власника, а діючи з власної ініціативи, через відчинене вікно проник всередину квартири АДРЕСА_3 , всупереч волі законного власника.
Положеннями статті 12 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, та статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН від 16 грудня 1966 року передбачено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла; кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Таким чином, ОСОБА_6 незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_4 , тим самим порушивши право останньої на недоторканість житла, у зв`язку з чим ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до жила.
Вищезазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.1 ст.162 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано письмову заяву, в якій остання погодилась з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
З огляду на те, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності прокурор ОСОБА_3 у обвинувальному акті виклала своє клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ч.1 ст.302 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненні до житла, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не одружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд виходить з наступного.
Згідно з статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який не працює, раніше судимий за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових проступків, можливе при призначенні йому покарання у вигляді обмеження волі, що відповідає санкції статті, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення.
Також судом встановлено, що вироком Приморського районного суду міста Одеси від 02 травня 2025 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Зазначене покарання ОСОБА_6 не відбув.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, ОСОБА_6 скоїв після постановлення судом зазначеного вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За таких обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, ОСОБА_6 , слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2025 року, застосувавши правила складання покарань, визначені п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та визначити ОСОБА_6 , остаточне покарання у виді обмеження волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 371, 381-382 КПК України, 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, пункту 5 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2025 року, призначивши остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно  ОСОБА_6  не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя         ОСОБА_1