Справа № 569/8081/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року  Рівненський міський суд

в особі судді – Ковальова І.М.
при секретарі – Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання.

В своїй позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач по справі є її батьком. На даний час вона досягла повноліття та продовжує навчання у Рівненському інституті Київського університету права НАН України на 2 курсі очної (денної) форми здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності «Право». Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, оскільки змушена нести витрати на дорогу до місця навчання, витрати на харчування та лікування, витрати на придбання підручників, методичної та наукової літератури, канцелярського та іншого приладдя, необхідного для навчання та виконання практичних занять. Вона фактично перебуває на утриманні матері та самостійно працевлаштуватися не має можливості у зв`язку з денною формою навчання та завантаженим графіком занять. Відповідач обов`язок утримувати у зв`язку з продовженням навчання добровільно не виконує та брати належну участь в утриманні на час навчання відмовляється. Відповідач особа працездатного віку, інвалідності та інших вад немає, недієздатним чи обмежено дієздатним в судовому порядку не визнаний, на утриманні у нього інших осіб немає.

Тому з цих підстав просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у зв`язку з продовженням навчання у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до закінчення навчання.

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак просила у позовній заяві розгляд справи проводити без участі позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача у якій зокрема, зазначив, що він не заперечує проти часткового задоволення позовної заяви, а також просить суд провести розгляд даної справи без його участі. Не заперечив проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів у зв`язку з продовженням навчання у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення нею двадцяти трьох років.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала позицію свого довірителя про часткове визнання заявлених позовних вимог. Додатково суду пояснила, що відповідач у добровільному порядку періодично надавав матеріальну допомогу для своєї доньки – позивачки по справі. Тому не заперечила проти стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у зв`язку з продовженням навчання у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення нею двадцяти трьох років.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).

Судом встановлено, що позивачка по справі являється дочкою відповідача по справі.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 21 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна Рівненська область місто Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №2535. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На даний час позивачка по справі – дочка відповідача досягла повноліття.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 10 лютого 2026 року вих. №06-14 виданої за підписом директора Рівненського інституту Київського університету права НАН України вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що вона дійсно навчається на ІІ курсі очної (денної) форми здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 081 «Право» Рівненського інституту Київського університету права Національної академії наук України. Наказ про зарахування від 22 серпня 2024 року № 233-С. Дата вступу: 01 вересня 2024 року. Дата закінчення навчання: 30 червня 2028 року. Навчається ОСОБА_4 за контрактом, стипендія не виплачується. Довідка видана за місцем вимоги.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 «судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.».

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Судом встановлено, що позивачка по справі на даний час є повнолітньою, навчається на денній формі навчання у закладі вищої освіти, свого доходу не має, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги для належного життєзабезпечення (харчування, гігієни, лікування) на придбання навчального матеріалу, проїзд, інтернет та зв`язок, тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним. При цьому, розмір аліментів, які позивачка просить суд стягнути в судовому засіданні відповідач визнав повністю та не заявляв про його зменшення, тому позовній вимоги підлягають до задоволення частково, а саме стягнення аліментів на період закінчення позивачкою навчання, але не більше, як до досягнення двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання – задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на її утримання в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду – 02 квітня 2026 року і до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 1331,20 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 

Суддя Рівненського
міського суду         І.М.Ковальов