ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.05.2026	Справа № 910/2527/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА"
до Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"
про стягнення 382 235,00 грн
Суддя О.В. Гумега 
секретар судового засідання
О.Ю. Мороз
Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" (далі - позивач, ТОВ "ЕК "АКВА-ВІТТА") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - відповідач, ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") про стягнення заборгованості у загальній сумі 382 235,00 грн, з яких: 358 772,74 грн основного боргу, 14 653,09 грн інфляційних втрат, 8 809,17 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №6836/02 від 21.03.2011 з оплати виробленої та проданої позивачем електричної енергії за січень 2024 року та у періоди з березня 2024 року по жовтень 2025 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2026 позовну заяву ТОВ "ЕК "АКВА-ВІТТА" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2527/26, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/2527/26.
11.03.2026 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.
26.03.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позову з огляду на наступне:
- порядок виконання грошових зобов`язань Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" в частині здійснення оплати виробникам електричної енергії за "зеленим" тарифом підпадає під спеціальне правове регулювання, визначене Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 № 641, який передбачає обумовленість виконання таких зобов`язань 100% оплатою у відповідному обсязі оператором системи передач послуги перед Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у відповідному розрахунковому періоді. Несвоєчасне виконання оператором системи передач (НЕК "Укренерго") своїх зобов`язань за договором по оплаті послуги перед Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" за розрахункові періоди виключає підстави вважати, що відповідачем порушено умови виконання своїх зобов`язань, з оплати вартості відпущеної продавцями за "зеленим" тарифом електричної енергії;
- позивачем було помилково нараховано заборгованість за відпущену електричну енергію за вересень 2025 року на суму 5 914,76 грн та за жовтень 2025 року на суму 17 858,40 грн, оскільки Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" було сплачено 5 610,74 грн за вересень 2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 543 180 від 05.01.2026 та 16 838,72 грн за жовтень 2025 року, що підтверджується платіжними інструкціями № 544 023 від 06.01.2026, № 545 758 від 07.01.2026 та № 551 358 від 23.02.2026;
- відповідач після відкриття провадження у даній справі сплатив на користь позивача 62 283,79 грн боргу за електричну енергію, що підтверджується платіжною інструкцією № 554 046 від 13.03.2026 за травень 2024 року. Відтак, на думку відповідача, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 62 283,79 грн підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмета спору;
- позивачем здійснено некоректне нарахування 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на здійснення відповідачем оплат за поставлену електричну енергію у вересні-жовтні 2025 року;
- позивач має перед відповідачем заборгованість з оплати частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії балансуючої групи гарантованого покупця станом на 13.03.2026 в сумі 48 375,15 грн, тому позовна вимога в частині стягнення з відповідача 48 375,15 грн не підлягає задоволенню в силу положень абз. 3 пп. 12 п. 1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", згідно яких гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом" на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення;
- відповідач звернув увагу на настання обставин непереборної сили (форс-мажор), про які відповідач повідомляв усіх своїх контрагентів, у тому числі позивача, на своєму офіційному вебсайті в мережі Інтернет, що з урахуванням важливості Гарантованого покупця для економіки України, особливо в період дії режиму воєнного стану, унеможливлює стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2026 замінено відповідача у справі № 910/2527/26 Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (ідентифікаційний код: 43068454) його правонаступником Акціонерним товариством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (ідентифікаційний код: 43068454).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2026 закрито провадження у справі № 910/2527/26 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 62 283,79 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань і додані до них докази.
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
21.03.2011 між Державним підприємством "Енергоринок" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" було укладено Договір № 6836/02 (далі - Договір).
16.07.2019 між Державним підприємством "Енергоринок", Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (нова назва - Акціонерне товариство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА ВІТТА" було укладено Додаткову угоду № 445/01 до Договору № 6836/02 від 21.03.2011, в якій погоджено, що з метою реалізації вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" в частині правонаступництва гарантованого покупця за Договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом між Державним підприємством "Енергоринок" та виробником електричної енергії, укладено цю додаткову угоду про зміну сторони зобов`язання Договору про купівлю-продаж електричної енергії між Державним підприємством "Енергоринок" та суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії від 21.03.2011 № 6836/02 та приведення такого Договору у відповідність до Типового договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641. 
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 445/01 від 16.07.2019, сторони дійшли згоди в преамбулі Договору слова "Державне підприємство "Енергоринок", що діє на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії від 18.01.2012 № 579645 та має статус платника податку на прибуток на загальних умовах" замінити на слова "Державне підприємство "Гарантований покупець", що діє на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності зі здійснення функції гарантованого покупця".
12.05.2020 між Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА ВІТТА" було укладено Додаткову угоду № 1433/01/20 до Договору № 6836/02 від 21.03.2011.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1433/01/20 від 12.05.2020 сторони дійшли згоди в преамбулі Договору слова "виробник за "зеленим" тарифом" замінити словами "продавець за "зеленим" тарифом".
Сторони дійшли згоди статті 1-7 договору викласти в новій редакції (п. 2 Додаткової угоди № 1433/01/20 від 12.05.2020).
Відповідно до п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1433/01/20 від 12.05.2020, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).
Згідно з п. 2.3 Договору в редакції Додаткової угоди № 1433/01/20 від 12.05.2020, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.
В пунктах 2.4, 2.5 Договору в редакції Додаткової угоди № 1433/01/20 від 12.05.2020 сторони погодили, що продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.
Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.
30.01.2024 між Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА ВІТТА" (далі - продавець) було укладено Додаткову угоду № 1687/07/24 до Договору № 6836/02 від 21.03.2011.
Пунктом 2 Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 сторони дійшли згоди глави 1-8 Договору замінити главами 1-9 в такій редакції.
Відповідно до п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024, продавець зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії, відпущену генеруючими одиницями продавця, включеними до балансуючої групи гарантованого покупця, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641. 
Згідно з п. 2.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законами України "Про ринок електричної енергії", "Про альтернативні джерела енергії", Порядком, Порядком продажу електричної енергії споживачами, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, Правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 308, та договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця та керуються їх положеннями і положеннями чинного законодавства України при виконанні цього Договору.
Продавець здійснює продаж електричної енергії гарантованому покупцю за встановленим Регулятором для кожної генеруючої одиниці "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього, та іншими цінами, у випадках, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" та Порядком, у національній валюті України (п. 2.3 Договору в редакції Додаткової угоди №1687/07/24 від 30.01.2024). 
У пунктах 2.4 та 2.5 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 сторони погодили, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця у розрахунковому місяці, визначається відповідно до Порядку. Цей Договір укладається одночасно з договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця, крім випадків, передбачених Порядком. 
Відповідно до п.п. 3.1-3.2 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається на підставі даних комерційного обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до Порядку. Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електричну енергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця, з урахуванням ПДВ. Гарантований покупець та продавець при виникненні однорідної заборгованості мають право за взаємною згодою проводити зарахування зустрічних однорідних вимог, що оформлюється сторонами в установленому законодавством порядку. 
Оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців у розрахунковому місяці, формування актів купівлі-продажу електричної енергії здійснюються відповідно до Порядку (п. 3.3 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024). 
Відповідно до п. 3.4 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 у випадку здійснення гарантованим покупцем оплати першої/другої декади розрахункового місяця за відпущену електричну енергію продавцем понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу електричної енергії (акта коригування до акта купівлі-продажу електричної енергії) за відповідний розрахунковий період.
Згідно з п. 4.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 продавець має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього Договору. 
За положеннями п. 4.4 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, здійснювати купівлю та продаж електричної енергії в обсязі, визначеному відповідно до Порядку, а також своєчасно та у повному обсязі здійснювати розрахунки за куплену у продавця електричну енергію. 
У п. 7.4 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 визначено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу.
Судом з матеріалів справи встановлено, що на виконання умов Договору № 6836/02 від 21.03.2011 позивачем у січні 2024 року та у період з березня 2024 року по жовтень 2025 року було вироблено та продано, а відповідачем придбано електричну енергію на загальну суму 4 037 050,41 грн, що підтверджується Актами купівлі - продажу електроенергії: у січні 2024 року на загальну суму 417 270,93 грн; у березні 2024 року на загальну суму 491 346,05 грн; у квітні 2024 року на загальну суму 455 441,77 грн; у травні 2024 року на загальну суму 363 364,70 грн; у червні 2024 року на загальну суму 298 866,24 грн; у липні 2024 року на загальну суму 175 540,13 грн; у серпні 2024 року на загальну суму 96 683,42 грн; у вересні 2024 року на загальну суму 49 420,08 грн; у жовтні 2024 на загальну суму 70 471,02 грн; у листопаді 2024 року на загальну суму 87 189,23 грн; у грудні 2024 року на загальну суму 148 054,06 грн; у січні 2025 на загальну суму 125 447,66 грн; у лютому 2025 року на загальну суму 87 918,83 грн; у березні 2025 року на загальну суму 118 360,34 грн; у квітні 2025 року на загальну суму 140 884,46 грн; у травні 2025 року на загальну суму 166 271,80 грн; у червні 2025 року на загальну суму 271 386,23 грн; у липні 2025 року на загальну суму 90 624,44 грн; у серпні 2025 року на загальну суму 251 723,59 грн; у вересні 2025 року на загальну суму 51 135,77 грн; у жовтні 2025 року на загальну суму 79 649,66 грн. 
Відповідач здійснив часткову оплату за отриману електричну енергію у січні 2024 року та у період з березня 2024 року по жовтень 2025 року на загальну суму 3 678 277,67 грн, що підтверджується платіжними інструкціями долученими до позовної заяви.
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що враховуючи часткову оплату відповідачем електроенергії за Актами купівлі-продажу електроенергії у січні 2024 року та у період з березня 2024 року по жовтень 2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором за відпущену у цей період електроенергію становить 358 772,74 грн. За доводами позивача, відповідач порушив зобов`язання за Договором, оскільки у повному обсязі та своєчасно не сплатив за куплену електроенергію за "зеленим" тарифом за вказаний період.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ч. 3 ст. 714 ЦК України).
Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 статті 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Спір у даній справі виник у зв`язку з нездійсненням відповідачем остаточного розрахунку з позивачем за відпущену останнім за Договором у січні 2024 року та у період з березня 2024 року по жовтень 2025 року електричну енергію за "зеленим" тарифом.
Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою від 26.04.2019 № 641 (в редакції Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.01.2024 № 178).
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Відповідно до п. 10, 16, 72 ч. 1 ст. 1 Закон України "Про ринок електричної енергії" (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виробник електричної енергії (далі - виробник) - суб`єкт господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії; гарантований покупець електричної енергії (далі - гарантований покупець) - суб`єкт господарювання, що відповідно до цього Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством; Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно з ч. 2 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики або чергах їх будівництва (пусковому комплексі) з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі об`єкти суб`єктів господарювання включені до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому в кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики або чергах їх будівництва (пусковому комплексі) з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - виробленої лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку.
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії "зеленого" тарифу.
Відповідно до ч. 5 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.
Порядком № 641 визначено порядок продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, а також розрахунків за неї.
Фактичний обсяг відпущеної/спожитої продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору (пункт 8.4 Порядку № 641 (в редакції чинній до 26.01.2024)).
У пункті 3.3 Договору в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024 міститься відсильна норма, відповідно до якої оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців у розрахунковому місяці, формування актів купівлі-продажу електричної енергії здійснюється відповідно до Порядку.
Отже, строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду, сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги НКРЕКП) з посиланням на Порядок № 641.
Аналогічна правова позиція щодо остаточного розрахунку за електричну енергію з виробником за "зеленим" тарифом викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23.
Суд зазначає, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем щодо остаточного розрахунку виникають не з моменту підписання між сторонами акта купівлі-продажу, електроенергії, а саме з події, яка має неминуче настати - затвердження вартості послуги НКРЕКП.
До затвердження рішення регулятора щодо розміру вартості послуги у відповідному місяці у гарантованого покупця не виникає зобов`язання з остаточного розрахунку за електроенергію.
З урахуванням викладеного, у даному випадку підлягають застосуванню норми права, що діяли на момент затвердження відповідною постановою НКРЕКП вартості послуг.
Пунктом 10.4 Порядку (у редакції до 26.01.2024) передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.
Відповідно до пункту 11.4 Порядку (у редакції від 26.01.2024) гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
При визначенні суми коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за "зеленим" тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 18.12.2024 № 2146 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у лютому 2024 року, у березні 2024 року (оприлюднено 20.12.2024).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.12.2024 № 2418 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у вересні 2024 року (оприлюднено 30.12.2024).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 21.01.2025 № 76 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у липні 2024 року (оприлюднено 23.01.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 11.02.2025 № 193 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у квітні 2024 року, у серпні 2024 року (оприлюднено 13.02.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 18.02.2025 № 247 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у жовтні 2024 року, у листопаді 2024 року (оприлюднено 19.02.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.02.2025 № 285 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у грудні 2024 року (оприлюднено 26.02.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 11.03.2025 № 378 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у січні 2025 року (оприлюднено 12.03.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 08.04.2025 № 529 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у січні 2024 року, у травні та червні 2024 року, у лютому 2025 року (оприлюднено 10.04.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 20.05.2025 № 753 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у березні 2025 року (оприлюднено 21.05.2025);
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 18.06.2025 № 916 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у квітні 2025 року (оприлюднено 19.06.2025);
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 15.07.2025 № 1074 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у травні 2025 року (оприлюднено 16.07.2025);
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 12.08.2025 № 1238 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у червні 2025 року (оприлюднено 13.08.2025);
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 02.09.2025 № 1398 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у липні 2025 року (оприлюднено 03.09.2025);
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.10.2025 № 1648 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у серпні 2025 року (оприлюднено 15.10.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 11.11.2025 № 1850 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у вересні 2025 року (оприлюднено 12.11.2025).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 16.12.2025 № 2141 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у жовтні 2025 року (оприлюднено 18.12.2025).
З огляду на встановлені договором строки оплати та враховуючи норми чинного законодавства, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату відпущеної електричної енергії:
- за січень 2024 року у строк до 15.04.2025 (включно);
- за березень 2024 року у строк до 27.12.2024 (включно); 
- за вересень 2024 року у строк до 06.01.2025 (включно); 
- за липень 2024 року у строк до 30.01.2025 (включно); 
- за квітень 2024 року та серпень 2024 року в строк до 20.02.2025 (включно); 
- за жовтень та листопад 2024 року у строк до 26.02.2025 (включно); 
- за грудень 2024 року у строк до 05.03.2025 (включно); 
- за січень 2025 року у строк до 19.03.2025 (включно);
- за травень, червень 2024 року та лютий 2025 року у строк до 17.04.2025 (включно);
- за березень 2025 року у строк до 28.05.2025 (включно);
- за квітень 2025 року у строк до 26.06.2025 (включно);
- за травень 2025 року у строк до 23.07.2025 (включно);
- за червень 2025 року у строк до 20.08.2025 (включно);
- за липень 2025 року у строк до 10.09.2025 (включно);
- за серпень 2025 року у строк до 22.10.2025 (включно);
- за вересень 2025 року у строк до 19.11.2025 (включно);
- за жовтень 2025 року у строк до 25.12.2025 (включно).
Отже, з огляду на встановлений порядок, строк оплати за електричну енергію є таким, що настав.
Позивач, з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати, звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача повну оплату за відпущеної електричної енергії у розмірі 358 772,74 грн.
Наявність заборгованості відповідач перед позивачем у розмірі 358 772,74 грн підтверджується також Актом звірки взаємних розрахунків між Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" та ТОВ "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" станом на 31.12.2025, підписаного уповноваженими представниками позивача та відповідача.
Судом встановлено, що 13.03.2026 відповідач сплатив на рахунок позивача за відпущену (куплену) електроенергію за травень 2024 року у розмірі 62 283,79 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 554 046 від 13.03.2026. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2026 закрито провадження у справі № 910/2527/26 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 62 283,79 грн.
Враховуючи ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.05.2026, суд розглядає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 319 951,21 грн, з яких: 296 488,95 грн основного боргу, 14 653,09 грн інфляційних втрат, 8 809,17 грн 3% річних.
Відповідач заперечуючи проти задоволення позову, у відзив на позовну заяву, зазначив, що позивачем було помилково нараховано заборгованість за відпущену електричну енергію у вересні 2025 року та у жовтні 2025 року, оскільки Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" було сплачено 5 610,74 грн за вересень 2025 року та 16 838,72 грн за жовтень 2025 року.
Судом встановлено, що відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 30.09.2025 відповідачем здійснено купівлю електроенергії у позивача за вересень 2025 року на суму 53 226,76 грн. Актом коригування від 30.09.2025 обсяг купленої електроенергії був скоригований на загальну суму 2 090,99 грн. Відтак вартість відпущеної електричної енергії за вересень 2025 року становила 51 135,77 грн.
Позивачем до позовної заяви долучені платіжні інструкції № 511 405 від 15.09.2025 на суму 3 479,22 грн, № 513 188 від 19.09.2025 на суму 2 405,46 грн, № 516 608 від 25.09.2025 на суму 6 994,43 грн, № 517 498 від 29.09.2025 на суму 4 390,63 грн, № 518 372 від 30.09.2025 на суму 4 388,47 грн, № 520 087 від 30.09.2025 на суму 4 388,64 грн, № 520 938 від 02.10.2025 на суму 6 186,36 грн, № 521 880 від 14.10.2025 на суму 8 060,96 грн, № 536 956 від 28.11.2025 на суму 1 626,35 грн, № 537 862 від 02.12.2025 на суму 3 300,49 грн, якими відповідач сплатив на користь позивача кошти за відпущену у вересні 2025 року електричну енергію на загальну суму 45 221,01 грн. Відтак заборгованість за вказаний місяць складає 5 914,76 грн.
На твердження відповідача, Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" додатково сплатило заборгованість за відпущену електричку енергію у вересні 2025 року у сумі 5 610,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 543 180 від 05.01.2026. 
Втім, суд звертає увагу, що до відзиву на позовну заяву відповідач не долучає платіжну інструкцію № 543 180 від 05.01.2026, відтак у суду відсутні підстави стверджувати, що відповідач сплатив заборгованість за відпущену електричну енергію у вересні 2025 року на суму 5 610,74 грн.
Щодо заборгованості відповідача за відпущену електричну енергію у жовтні 2025 року, то матеріалами справи підтверджується сплата 16 838,72 грн. 
Відтак, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" заборгованості за відпущену електричну енергію у жовтні 2025 року у сумі 16 838,72 грн задоволенню не підлягає.
Що стосується решти основного боргу відповідача, що складає 279 650,23 грн (296 488,95 грн - 16 838,72 грн), то доказів його оплати відповідач суду не надав, відтак, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 279 650,23 грн заборгованості, підлягає задоволенню.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині стягнення 48 375,15 грн, відповідач посилався на положення абз. 3 пп. 12 п. 1 Постанови № 332 (в редакції постанови НКРЕКП від 03.04.2024 № 652), згідно яких гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення.
З наведеного вбачається право відповідача припинити свої зобов`язання перед позивачем за спірний період шляхом зарахування зустрічних вимог, що відповідно до ч. 2 ст. 601 ЦК України може здійснюватися за заявою.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для зменшення суми боргу на існуючу суму заборгованості позивача перед відповідачем за послуги з неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії, оскільки таке право згідно абз. 3 пп. 12 п. 1 Постанови № 332 відповідачем не реалізовано, а доказів зустрічного зарахування суду сторонами не надано. 
Матеріали даної справи не містять належних доказів наявності безспірної заборгованості позивача у наведеній відповідачем сумі. Відтак, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами відсутність підстав для стягнення з нього коштів у сумі 48 375,15 грн.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на настання обставин непереборної сили, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відтак на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).
Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21.
Відповідно до пунктів 1.15.4, 1.15.7 Правил ринку учасник ринку, який зазнав впливу форс-мажору, зобов`язаний негайно за допомогою будь-якого засобу зв`язку повідомити ОСП та Регулятора про настання форс-мажору не пізніше ніж через 2 робочі дні з моменту виникнення форс-мажору, а також надати у письмовій формі офіційне підтвердження настання форс-мажорних обставин. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про неможливість виконання прийнятих за цими Правилами зобов`язань позбавляє відповідного учасника ринку права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання вимог за цими Правилами. Наявність обставин форс-мажору підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або відповідними територіальними відділеннями.
Відповідно до п. 5.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024) обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожі атаки, військове ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення. захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, що спричиняють неможливість виконання однією зі сторін зобов`язань за Договором.
Згідно з п. 5.2 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024) при настанні обставин непереборної сили сторони звільняються від виконання зобов`язань за цим Договором на термін дії обставин непереборної сили і усунення їх наслідків.
Наявність обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або її територіальних підрозділів відповідно до законодавства (п. 5.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024)).
Відповідно до п. 5.4 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1687/07/24 від 30.01.2024) потерпіла сторона негайно надсилає будь-яким доступним засобом зв`язку повідомлення другій стороні про подію, що оголошується обставиною непереборної сили, і якомога швидше подає інформацію про вжиті заходи щодо усунення наслідків цієї події.
Так, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1, яким Торгово-промислової палати України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою запровадження воєнного стану, та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору.
Однак, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3) (з наступними змінами) (далі - Регламент).
Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.
За умовами п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 Регламенту).
Отже, із вказаного можна дійти висновку, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, а не листом на сайті Торгово-промислової палати України.
Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Більш того, загальний офіційний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.
Суд зауважує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Отже, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України та ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
Тобто, введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами.
Крім того, відповідачем не надано відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання конкретного зобов`язання.
Суд відхиляє доводи відповідача про повідомлення всіх своїх контрагентів, у тому числі позивача, про настання обставин непереборної сили шляхом оприлюднення відповідного повідомлення на своєму офіційному вебсайті в мережі Інтернет, оскільки як Правилами ринку, так і умовами Договору визначено чіткий порядок повідомлення іншої сторони Договору про настання форс-мажорних обставин, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача у визначеному Договором порядку про настання форс-мажорних обставин, а також відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, який би підтверджував, що порушення зобов`язання за Договором з боку Державного підприємства "Гарантований покупець" сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин.
За таких обставин, доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин є необґрунтованими.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилався у відзиві на позовну заяву, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується прострочення відповідачем оплати поставленої за Договором № 6836/02 від 21.03.2011 у січні 2024 року та за період з березня 2024 року по жовтень 2025 року електричної енергії за "зеленим" тарифом, враховуючи сплату відповідачем заборгованості в розмірі 16 838,72 грн до відкриття провадження у справі та закриття провадження у справі в частині основного боргу у розмірі 62 283,79 грн, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 279 650,23 грн. 
У зв`язку із простроченням відповідачем оплати відпущеної електричної енергії за "зеленим" тарифом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 8 809,17 грн та інфляційні втрати у сумі 14 653,09 грн. Суми 3 % річних та інфляційних втрат розраховані позивачем станом на 03.03.2026.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Така плата за користування чужими коштами не є штрафною санкцією.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Судом встановлено, що відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання за Договором, а відтак наявні підстави для нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України. 
Суд встановив, що позивачем при нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат, не було враховано часткові оплати відповідача за жовтень 2025 року. 
Відтак, правильним буде нарахування штрафних санкцій за жовтень 2025 року у період з 26.12.2025 по 05.01.2026 на суму боргу 17 858,40 грн, у період з 06.01.2026 по 06.01.2026 на суму боргу 14 647,87 грн (платіжна інструкція № 544 023 від 06.01.2026 про сплату 3 210,53 грн), у період з 07.01.2026 по 22.02.2026 на суму боргу 10 184,51 грн (платіжна інструкція № 545 758 від 07.01.2026 про сплату 4 463,36 грн) та у період з 23.02.2026 по 03.03.2026 на суму боргу 1 019,68 грн (платіжна інструкція № 551 358 від 23.02.2026 про сплату 9 164,83 грн).
Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" власний розрахунок 3% річних, врахувавши правильні періоди суму боргу, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 3 % річних у сумі 8 809,17 грн підлягає частковому задоволенню у розмірі 8 765,41 грн. 
Здійснивши перевірку за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" наведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 14 653,09 грн, в той час як правильною є сума 18 256,39 грн. 
Приписами ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).
З огляду на зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 14 653,09 грн підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази в порядку ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" про стягнення з Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" заборгованості у розмірі 319 951,21 грн, з яких: 296 488,95 грн основного боргу, 8 809,17 грн 3% річних та 14 653,09 грн інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.
З Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" підлягають стягненню 279 650,23 грн основного боргу, 8 765,41 грн 3% річних та 14 653,09 грн інфляційних втрат. В частині позовних вимог про стягнення 16 838,72 грн основного боргу та 43,76 грн 3% річних позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 5 733,52 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. Також позивачем зазначено, що розрахунок судових витрат на правничу допомогу буде подано відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України.
Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, отже розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 4 586,82грн.
В той же час, позивач за звернення до Господарського суду міста Києва з позовом сплатив судовий збір у розмірі 5 733,52 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 70 від 06.03.2026.
Тобто позивачем при зверненні до суду із позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 1 146,70 грн за подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову, судовий збір у сумі 4 384,23 грн покладається на відповідача, а у сумі 202,59 грн на позивача.
Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 232, 233, 236-238, 241, 327 ГПК України суд 

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Гарантований покупець" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ідентифікаційний код: 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "АКВА-ВІТТА" (Україна, 01023, місто Київ, ВУЛ.ШОТА РУСТАВЕЛІ, будинок 29; ідентифікаційний код: 34047256) 279 650,23 грн (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 23 коп.) основного боргу, 8 765,41 грн (вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 41 коп.) 3% річних, 14 653,09 грн (чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 09 коп.) інфляційних втрат та 4 384,23 грн (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 23 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.
Повне рішення складено 12.05.2026

Суддя Оксана ГУМЕГА