ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2026  	Справа №607/9093/26 Провадження №3/607/3050/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , розлученого, старшого лейтенанта медичної служби, начальника медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
24.04.2026 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ЛВТ №100 від 22.04.2026 про військове адміністративне правопорушення, старшому лейтенанту медичної служби ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді начальника медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних та функціональних обов`язків, в умовах особливого періоду, 21.04.2026 о 13 год. 20 хв. перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим його було відсторонено від виконання службових обов`язків до витвереження, тобто до 08 год. 00 хв. 22.04.2026. Вказаними діями ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення,проявив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними телефонограми від 24.04.2026, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.
Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаним про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справи до суду не надав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою недопущення затягування розгляду справи та порушення передбачених вимогами ст. 277 КУпАП строків її розгляду, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.
При прийнятті рішення про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя також враховує положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони вказане адміністративне правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При розгляді справи суд також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладено на суд.
Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, долучено: протокол про військове адміністративне правопорушення серії ЛВТ №100 від 22.04.2026; доповідну записку командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 22.04.2026; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 21.04.2026 №85; квитанцію спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алконт-М» №00239 від 21.04.2026; копію протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, серії ЛВТ №94 від 22.04.2026; рапорт начальника патруля ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 від 21.04.2026; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.09.2025 №46; копію посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 від 19.09.2022, виданого на ім`я ОСОБА_1 .
Однак, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1  у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки не містять належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.
При цьому, будь-яких інших належних та допустимих доказів, зокрема акту за результатами проведення службового розслідування із зазначенням відомостей про те, в чому саме полягало недбале ставлення військовослужбовця ОСОБА_1  до військової служби в умовах особливого періоду та які саме службові обов`язки (накази, статути) були ним порушені, що мало б значення для правильного вирішення даної справи, у матеріалах справи немає.
Крім того, суддею встановлено, що 22.04.2026 відносно ОСОБА_1 також було складено протокол серії ЛВТ №94 про вчинення військового адміністративного правопорушення, згідно з яким 21.04.2026 о 13 год. 20 хв. старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, перебував на території пункту тимчасової дислокації військової частини - ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , в нетверезому стані та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.04.2026 у справі №607/9091/26 (провадження №3/607/3049/2026) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Враховуючи викладене, суддя вважає, що дії військовослужбовця ОСОБА_1 , які полягають у його перебуванні 21.04.2026 о 13 год. 20 хв. на території пункту тимчасової дислокації військової частини - ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , в нетверезому стані та виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, повністю охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Отже, уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_5 , що склала протокол про військове адміністративне правопорушення серії ЛВТ №100 від 22.04.2026, помилково дійшла висновку про те, що у зв`язку з перебуванням військовослужбовця ОСОБА_1 21.04.2026 о 13 год. 20 хв. на території пункту тимчасової дислокації військової частини - ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , в нетверезому стані та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, його дії слід кваліфікувати як за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так і за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_1 в даному випадку повністю охоплюються диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАПта додаткової кваліфікації за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не потребують.
Інших даних, які б свідчили про недбале ставлення 21.04.2026 о 13 год. 20 хв. військовослужбовця ОСОБА_1  до військової служби в умовах особливого періоду, в матеріалах справи не міститься.
Отже, дослідивши та оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1  військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки, всупереч вимогам ч. 2 ст. 251 КУпАП, не надано доказів, які б дозволили судді на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про наявність в його діях ознак складу поставленого йому у провину адміністративного правопорушення.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З таких підстав, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя	І. М. Царук