УХВАЛА

02 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 120/5414/25
адміністративне провадження № К/990/27791/26 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В. М., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2026 року у справі № 120/5414/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 02 липня 2020 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 липня 2020 року, виходячи з щомісячної фіксованої величини 3931,62 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум;
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 02 липня 2020 року, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29 січня 2020 року по 02 липня 2020 року, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач 19 січня 2026 року звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 січня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2026 року залишив без руху. Запропонував у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документа про сплату судового збору та надати докази надсилання копії такої скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень частини дев`ятої статті 44 КАС України.
Ухвалою від 04 лютого 2026 року Сьомий апеляційний адміністративний суд задовольнив клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та продовжив такий строк.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
04 березня 2026 року військовою частиною НОМЕР_1 вдруге сформовано апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд».
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Запропоновано у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме надати: оригінал документа про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн, обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням причин для його поновлення, підтвердженими належними доказами; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та продовжено такий строк.
Ухвалою від 16 квітня 2026 року Сьомий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала.
17 квітня 2026 року військовою частиною НОМЕР_1 втретє сформовано апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд».
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року визнано неповажними наведені причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року, апеляційну скаргу залишено без руху. Запропоновано апелянту в десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку; також надати оригінал документа про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2026 року задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та продовжено такий строк.
Ухвалою від 28 травня 2026 року Сьомий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала.
30 травня 2026 року військовою частиною НОМЕР_1 вчетверте сформовано апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд».
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Запропоновано у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали, а саме надати: обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням причин для його поновлення, підтвердженими належними доказами; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності; також надати оригінал документа про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн.
07 червня 2026 року на виконання вимог цієї ухвали скаржником до суду подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій останній просив визнати поважними причини пропуску звернення до суду з апеляційною скаргою та поновити такий строк.
В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначав, що фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 неодноразово надсилалися заявки на отримання фінансування, а військова частина НОМЕР_1 не належить до розпорядників бюджетних коштів другого рівня. Окрім того, апелянт посилався на запроваджений воєнного стану в Україні та, у зв`язку із цим, надмірним навантаженням на працівників військової частини НОМЕР_1 .
Суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
У зв`язку із цим, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року.
16 червня 2026 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2026 року у справі № 120/5414/25.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
За приписами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
За приписами пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 328 цього Кодексу підстав. 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій та третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4).
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми права чи неправильність її застосування.
Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені судом при його ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Судом установлено, що аргументи заявника зводяться до цитування норм законодавства та опису обставин. Проте аргументів щодо неправомірності застосування судом апеляційної інстанції пункту 4 частини першої статті 299 КАС України або порушення ним інших процесуальних норм у скарзі не наведено. 
Суд наголошує, що підставами касаційного оскарження можуть бути не будь-які порушення процесуального права, а лише ті, які впливають на правильність вирішення судом процесуального питання або які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Однак подана касаційна скарга не містить обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Натомість, доводи касаційної скарги зводяться до опису послідовності звернень відповідача з апеляційними скаргами на рішення суду першої інстанції.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2026 року у справі № 120/5414/25 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Соколов