Справа № 708/1416/24
Провадження № 1-кп/708/23/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судових засідань     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора       ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої       ОСОБА_6 ,
обвинуваченої      ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024255330001327 від 09.11.2024, за яким:
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Чигирин Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з середньою-спеціальною освітою, не працююча, раніше не судима, 
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та

ВСТАНОВИВ:
Підсудна (обвинувачена) ОСОБА_7 вчинила умисне кримінальне правопорушення (проступок) за таких обставин.
ОСОБА_7 08 листопада 2024 року о 07 годині 40 хвилин, перебуваючи неподалік від домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин через сварку, з метою нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в лівій руці сумку та стоячи зліва від ОСОБА_6 , нанесла нею один удар в область обличчя, після чого схопила її правою рукою за обличчя зліва та продерла своїми нігтями зверху до низу. В подальшому ОСОБА_7 схопила своєю правою рукою долоню лівої руки потерпілої та засунула собі до ротової порожнини вказівний палець лівої руки ОСОБА_6 та почала кусати, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, рана та садно другого пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями за наведених обставин ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнала. На обґрунтування наявних заперечень свої вини обвинувачена зазначила, що 08.11.2024 вона планувала відвідати лікаря, у зв`язку із чим попросила брата підвезти її. Зранку ОСОБА_7 стояла на вулиці та чекала брата біля двору за місцем свого проживання у с. Чернече. У цей час поряд проходила ОСОБА_9 із дитиною, тому ОСОБА_7 вирішила пройти трохи разом із ними. Згодом вона побачила ОСОБА_6 , яка також пішла поряд із ними, усі між собою спілкувалися. Загалом із ОСОБА_6 у них був давній конфлікт, оскільки потерпіла їй свого часу писала повідомлення із погрозами. Згодом між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочалася словесна перепалка, від потерпілої лунали погрози у сторону ОСОБА_7 . Обвинувачена відійшла у сторону та мала намір припинити конфлікт, ставши у півоберта до потерпілої, проте згодом відчула удар в область голови, а потім відразу почала відчувати, що потерпіла вказівним пальцем видавлює їй око. Злякавшись ОСОБА_7 почала кричати, а відкривши рота відчула палець ОСОБА_6 у середині. Усвідомлюючи, що без опору потерпіла зможе їй пошкодити око, оскільки мала нарощені нігті, ОСОБА_7 почала кусати потерпілу за палець та чекала, поки потерпіли не перестане давити їй на око. Коли відчула, що потерпіла вже не давить їй на око, ОСОБА_7 відскочила у сторону та подзвонила на 102. Винною себе не вважає, оскільки є потерпілою від тих подій. 

Незважаючи на повне не визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини, суд дійшов висновку, що її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, отриманими у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а саме:
-Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що близько 7-40 год 08.11.2024 зранку вона разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 планувала їхати у м. Чигирин. Подруга була із дитиною, якій на той час було 12 років. Під час руху у сторону зупинки вони порівнялися із ОСОБА_7 , яка стояла біля свого двору, а потім рухалася відразу за ними у попутному напрямку. ОСОБА_6 коректно зробила їй зауваження щодо образ, які ОСОБА_7 висловлювала у адресу її матері, оскільки мати їй неодноразово на це скаржилася. Після цього ОСОБА_7 наздогнала ОСОБА_6 , вдарила сумкою зі спини, пошкрябала нігтями обличчя, схопила за руку та почала зубами кусати палець. У свою чергу потерпіла нічого не могла зробити та злякалася, що вона їй відкусить палець;
-Показання свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила, що вона близько 7-40 год 08.11.2024 разом із ОСОБА_6 та своєю донькою йшли у с. Чернечому по вулиці біля дома потерпілої. Коли вийшли на сусідню вулицю побачили, що там стояла ОСОБА_7 . Потерпіла ОСОБА_6 попросила обвинувачену не чіпати її матері, після чого між ними почалася словесна перепалка. Свідок разом із донькою та потерпілою продовжували рухатися, проте обвинувачена до них підскочила, почала бути ОСОБА_6 сумкою, яку тримала в одній руці, а другою рукою (правою) почала шкрябати їй обличчя. Після цього дитини свідка почала плакати, і вона відволіклася, щоб її заспокоїти, тому особисто момент укусу вона не бачила, проте згодом ій ОСОБА_6 повідомляла, що ОСОБА_7 її вкусила за палець і там були відповідні відбитки, зокрема він синів. Також у потерпілої на обличчі була кров від подряпин;. 
-Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.11.2024;
-Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.11.2024 з додатком, а саме фототаблицею, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , під час якого остання показала механізм та локалізацію нанесення їй тілесних ушкоджень;
-Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.11.2024 з додатком, а саме фототаблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого остання показала механізм та локалізацію нанесення їй тілесних ушкоджень;
-Даними висновку експерта № 02-01/1038 від 18.11.2024, яким підтверджено наявність у потерпілої ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, а також можливість їх отримання за обставин, повідомлених потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту 13.11.2024.
Аналізуючи надані та безпосередньо досліджені докази суд дійшов висновку, що вони у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 
Показання обвинуваченої щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_6 суд оцінює критично. Зокрема сукупність наданих доказів, у тому числі показання самої обвинуваченої, підтверджують, що вона кусала ОСОБА_6 за вказівний палець лівої руки. Аналізуючи анатомічні особливості будови тіла людини, зокрема місце розташування та відстань між ротом і оком, а також будову кисті руки, суд констатує, що під час перебування вказівного пальця лівої руки ОСОБА_6 у роті ОСОБА_7 одночасне натискання цим же пальцем або іншим пальцем лівої руки на ліве око ОСОБА_7 фізіологічно неможливе. Відповідно версія сторони захисту щодо наявності у діях обвинуваченої необхідної оборони суд відкидає як необґрунтовану. Крім того, показання потерпілої узгоджуються із показаннями свідка, показання цих учасників були предметом оцінки під час проведення судово-медичної експертизи. Будь-які можливі неточності або невідповідності встановлені не були. Окремо суд ураховує, що обвинувачена фактично визнає факт конфлікту між нею та ОСОБА_6 , фактично визнає завдання їй тілесних ушкоджень, натомість повідомленням такої версії подій під час конфлікту на переконання суду ОСОБА_7 намагається уникнути відповідальності. 

Підстави, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду обставини, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відсутні. 
Обставини, які відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України можуть обтяжувати покарання ОСОБА_7 , відсутні.
Призначаючи покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд ураховує, що воно є умисним, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, яка наведена у ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення та обставини його вчинення, особу винної, яка за місцем проживання характеризується умовно позитивно, на обліках у лікарів нарколога та/або психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є особою із інвалідністю ІІ групи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Позицію сторін судового провадження щодо виду і міри покарання, зокрема позицію потерпілої щодо необхідності призначення більш суворого покарання, суд оцінює у сукупності із іншими встановленими обставинами даного кримінального провадження, проте така позиція для суду не може мати вирішального значення. 
За таких обставин, суд дійшов переконання, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 достатнім буде призначення покарання у виді штрафу.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні. 
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні теж відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої під час досудового розслідування не застосовувався і необхідність його застосування у зв`язку із ухваленням вироку судом не встановлена.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію повного тексту вироку після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя       ОСОБА_10