УХВАЛА

02 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/12918/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенка І.С.
розглянувши матеріали касаційної скарги особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 про повернення апеляційної скарги (у складі колегії суддів: Гаврилюка О.М. (головуючий), Суліма В.В., Майданевича А.Г.)
за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод Феросплавів"
до Акціонерного товариства "Комерційного банку "Приватбанк"
про визнання зобов`язань припиненими,
ВСТАНОВИВ:
26.06.2026 через систему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/12918/20.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з наступного.
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа № 910/12918/20.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 позов у справі № 910/12918/20 задоволено.
Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" як особа, яка не брала участі у справі, звернулося до суду з апеляційною скаргою, заявивши водночас клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено; апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржникові роз`яснено право протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали усунути зазначені недоліки, надавши суду докази сплати судового збору у розмірі 5 044,80 грн.
Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду документ в електронному вигляді - ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 про залишення апеляційної скарги без руху доставлено скаржникові 27.05.2026 о 19:59, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.
Однак станом на 24.06.2026 недоліки, зазначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 у справі № 910/12918/20, скаржник не усунув, тому суд апеляційної інстанції ухвалою від 24.06.2026 повернув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 скаржникові.
Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" як особа, яка не брала участі у справі, звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу № 910/12918/20 передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції порушив його передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду та не звернув уваги на скрутне фінансове становище скаржника.
Звертаючись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї скарги, у зв`язку з тим, що через постійні обстріли він втратив можливість функціонувати належним чином, що суттєво вплинуло на рівень надходжень грошових коштів та, відповідно, можливість сплати судового збору.
Правові засади справляння судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;
або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;
або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).
Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі № 912/1061/20.
Разом із цим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору, повинна надати докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку.
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі "Княт проти Польщі" (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі"(Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).
У оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції зазначив, що скаржником не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановленому законом порядку і розмірі. Крім того, звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав доказів, що б підтверджували можливість сплати ним судового збору протягом визначеного законом процесуального строку розгляду апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції оцінив пропорційність обмеження доступу до суду заявника, враховуючи докази, які той надав на підтвердження свого скрутного матеріального становища.
Колегія суддів також враховує, що посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" на складне матеріальне становище носять загальний характер, будь-яких доказів на підтвердження наведених доводів Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" не надало, розмір судового збору, який має сплатити юридична особа, а саме - 5 044,80 грн, є незначним.
Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність будь-яких доказів скрутного майнового становища заявника, правильність процесуального рішення Північного апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 повернуто скаржникові на підставі частини четвертої статті 174, частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України.
За змістом цих норм апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала, якщо цією особою у визначений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги.
Установивши, що вимоги ухвали Суду від 27.05.2026 скаржник не виконав, недоліки апеляційної скарги не усунув, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення цієї скарги.
Правильне застосування судом апеляційної інстанції процесуальних норм частини четвертої статті 174, частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України при постановленні оскарженої ухвали від 24.06.2026 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
За змістом частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в частині другій статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
Зважаючи на це, Суд визнає касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за цією скаргою.
Керуючись статтями 234, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/12918/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий В. Зуєв
Судді І. Берднік
І. Міщенко