П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2535/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович 
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С. 
09 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 
представника позивача: Чорного С.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом до Вінницького відділу Державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними щодо відмови закінчити виконавче провадження №78987863 від 03.09.2025 та зняти арешт з майна та коштів позивача, та зобов`язання вчинити дії.
Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 31.03.2026 позовну заяву повернув заявнику. Судове рішення мотивоване тим, що як уже було роз`яснено позивачу в ухвалі суду про залишення позову без руху, що лист, від 09.02.2026, на який наголошує представник позивача було отримано поштовим зв`язком 16.02.2026. Однак, доказів отримання такого саме 16.02.2026 (копія конверту/відмітки поштового зв`язку) до суду представник позивач не надає, що унеможливлює реальне з`ясування судом дати, коли позивач дійсно дізналась про порушення свого права. Таким чином, позивачем в заяві про усунення недоліків не доведено обставин, які б дійсно свідчили про отримання позивачкою такого листа 16.02.2026, що фактично є невиконанням вимог ухвали суду про залишення позову без руху.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає дійсності, оскільки копію поштового конверту відправника Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі одержувачу адвокату Чорному С.О. з номером поштового відправлення «R067099252860» представником позивача було долучено до самої позовної заяви, разом з доказами отримання вказаного листа у вигляді витягу з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». У вказаному витягу зазначено, що лист за № R067099252860 було вручено одержувачу саме 16.02.2026. 
Отже, належні докази отримання листа відповідача від 09.02.2026 р. саме 16.02.2026 р. було долучено представником позивача ще до позовної заяви і представник позивача не вбачав за необхідне повторно долучати ті самі документи до заяви про усунення недоліків, оскільки такі документи вже були наявні в матеріалах справи. До апеляційної скарги долучається картка руху документу – позовної заяви, з якої вбачається, що вищевказані документи було долучено до позовної заяви («Докази отримання листа» і «Копія поштового конверта»). У свою чергу суд першої інстанції неповною мірою дослідив усі докази, що були долучені до позовної заяви на підтвердження факту дотримання позивачем процесуального строку на звернення до суду з адміністративним позовом, що призвело до постановлення незаконної ухвали про повернення матеріалів позовної заяви.
Заслухавши суддю - доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Водночас, ст. 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно з п. 1 ч. 2 вказаної статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Таким чином, для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Як встановлено судом першої інстанції з прохальної частини позовної заяви позивач оскаржує відмову відповідача закінчити виконавче провадження №78987863 від 03.09.2025, якою накладено арешт на майно позивача, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, в розмірі 1397188,43 грн.
Тобто, на звернення до суду із вказаними позовними вимогами розповсюджуються приписи статті 287 КАС України, а відтак строк звернення із даним позовом становить 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Так, представник позивача самостійно вказує в позовній заяві, що 03.09.2025 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78987863 від 03.09.2025 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3517-0232У від 05.08.2025 в розмірі 1269888,57 грн.
Зазначає, що у подальшому, в період з 03.09.2025 по 04.09.2025 у рамках виконавчого провадження №78987863 начальником відділу Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмахом Дмитром Вікторовичем було прийнято ряд постанов, що негативно впливають на фінансовий стан позивачки та фактично унеможливлюють ведення нею підприємницької діяльності.
Після цього, як вказує позивач, не погодившись з вищезазначеною вимогою оскаржив її до Вінницького окружного адміністративного суду шляхом подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3517-0232У від 05.08.2025 в розмірі 1269888,57 грн.
Разом із тим, представник позивача зазначає, що строк звернення до суду із позовом не порушено, оскільки позивач оскаржує саме лист начальника виконавчої служби, яким було відмовлено в закінченні виконавчого провадження та знятті арешту з майна та коштів боржника від 09.02.2026.
Оскільки такий лист представником позивача було отримано поштовим зв`язком 16.02.2026, десятиденний строк подання позову до суду представник позивача обчислює з дати 16.02.2026, що на переконання представника позивача дає право на звернення із позовом до суду у строк до 26.02.2026.
В той час, суд першої інстанції в ухвалі про залишення позову без руху зазначив, що оскільки позов до суду поданий 26.02.2026, такий є з порушенням 10-ти денного строку звернення до суду.
Згідно вищевказаного, суддя зазначив, що про існування постанов у рамках виконавчого провадження №78987863 від 03.09.2025 позивачу фактично стало відомо раніше 16.02.2026.
При цьому, суд першої інстанції не врахував, що позивач оскаржує саме бездіяльність виконавчої служби щодо невжиття заходів щодо закінчення виконавчого провадження.
Крім того, у заяві про усунення недоліків позову, представник позивача зазначає, що позивачці 16.01.2026 стало відомо про фактичне відкликання ГУ ДПС у Вінницькій області своєї вимоги про сплату боргу.
Після цього, 23.01.2026, представником позивача було подано начальнику Вінницького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Хмельнциького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України клопотання, у якому просив закінчити виконавче провадження та зняти арешт з майна та коштів позивача.
Отже, протиправні дії органу державної виконавчої служби в даному випадку полягають не в прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника, а саме у відмові закінчити виконавче провадження і зняти арешт з коштів і майна позивача, з урахуванням нових обставин, що викладені у клопотанні від 23.01.2026.
Тобто, лише після отримання 16.02.2026 листа начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 09.02.2026, позивачу стало відомо про порушення своїх прав.
З матеріалів справи встановлено, копію поштового конверту відправника Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі одержувачу адвокату Чорному С.О. з номером поштового відправлення «R067099252860» представником позивача було долучено до самої позовної заяви, разом з доказами отримання вказаного листа у вигляді витягу з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». У вказаному витягу зазначено, що лист за № R067099252860 було вручено одержувачу саме 16.02.2026 р. 
Отже, належні докази отримання листа відповідача від 09.02.2026, саме 16.02.2026 було долучено представником позивача ще до позовної заяви і представник позивача не вважав за необхідне повторно долучати ті самі документи до заяви про усунення недоліків, оскільки такі документи вже були наявні в матеріалах справи. 
До апеляційної скарги долучається картка руху документу – позовної заяви, з якої видно, що вищевказані документи було долучено до позовної заяви («Докази отримання листа» і «Копія поштового конверта»). У свою чергу суд першої інстанції неповною мірою дослідив усі докази, що були долучені до позовної заяви на підтвердження факту дотримання позивачем процесуального строку на звернення до суду з адміністративним позовом, що призвело до постановлення незаконної ухвали про повернення матеріалів позовної заяви.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому наявні підстави для його скасування.
Згідно зі ст. 320КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у випадку неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.