Справа № 395/2390/25 Провадження № 2-о/395/71/2026  
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого – судді Володимира Орендовського,
при секретарі – Наталії Піддубній,
розглянувши в окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомиргородський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із заявою звернулася  ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, вказавши, що вона (дівоче прізвище - ОСОБА_2 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Батир Кинарського району Молдова. Вона має документ - паспорт громадянина СССР серії НОМЕР_1 . В 1986 році переїхала з Молдови в Україну, у село Петроострів Новомиргородського району Кіровоградської області. У 1994 році одружилася, після одруження вона змінила шлюбне прізвище на ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку - ОСОБА_4 - в Україні, у с. Петроострів. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила другу доньку - ОСОБА_5 - в Україні, у с. Петроострів. На момент проголошення Незалежності України (24 серпня 1991 року) вона вже була вагітна другою дитиною і постійно проживала за вказаною адресою. У період з 29.10.1986 року по 11.03.1995 року вона працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна». Протягом усього періоду з 1986 року і станом на 24 серпня 1991 року вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 1986 року і по сьогоднішній день вона не виїжджала за межі України. Наразі, через похилий вік та слабке здоров`я вона проживає біля доньки - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), оскільки через ці обставини не може самостійно вести домашнє господарство. На її звернення, Новомиргородський районний сектор управління ДМС України в Кіровоградській області надав відповідь за вих. № 3526-448/3526.1-25 від 04.11.2025 року, що згідно наданої нею інформації встановити її особу та належність до громадянства України не вбачається можливим та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. 
На підставі вищевикладеного, заявниця просить суд встановити факт, що вона постійно, безвиїзно, проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України», а саме 13 листопада 1991 року.
Заявниця та представник заявниці в судовому засіданні просили задовольнити заяву.
Представник заінтересованої особи Новомиргородського сектору ДМС України ЦПМУ ДМСв судовому засіданні просила задовольнити заяву ОСОБА_1 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що з ОСОБА_1 вона знайома з 1988 року, у них хороші, дружні відносини. Вона жила у с. Петроострів колишнього Новомиргородського району на паралельній вулиці. ОСОБА_1 працювала в колгоспі і допомагала людям. ОСОБА_1 приїхала з Республіки Молдови. ОСОБА_6 познайомилась з ОСОБА_1 коли у неї вже була старша дворічна донька від першого чоловіка. ОСОБА_7 проживала в с. Петроострові з 1988 року до 2016 року. На момент розпаду ОСОБА_8 та у подальшому вона постійно проживала в с. Петроострів. ОСОБА_6 не відомо чому ОСОБА_3 не поміняла паспорт ОСОБА_8 на паспорт України. ОСОБА_1 говорила, що у неї є проблеми з документами, їй потрібно було поїхати і взяти довідку у Молдові, а грошей у неї не було. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що з ОСОБА_1 вона знайома з 05 березня 1987 року, у них нормальні, хороші відносини. ОСОБА_9 проживає на другому березі села Петроострів по відношенню до ОСОБА_1 ОСОБА_9 з нею познайомилась коли у неї вже була одна донька, потім народилась ще одна дівчинка. ОСОБА_1 з сім`єю постійно проживали в АДРЕСА_1 . Вони з ОСОБА_10 працювали разом у колгоспі: ОСОБА_9 – з 1987 року по 1991 рік, а ОСОБА_11 з 1987 року по 1995 рік. Вони постійно підтримували зв`язок, їхні діти разом ходили до школи. ОСОБА_1 приїхала в село Петроострів з Республіки Молдови з чоловіком і з дитиною. ОСОБА_9 підтверджує, що ОСОБА_7 протягом всього 1991 року проживала в Україні у селі Петроострові і працювала дояркою та нікуди не виїжджала. 
Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Батир Кинарського району Молдова народилася ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 14 липня 1992 року, актовий запис № 27 (а.с.7).
В 1986 році заявниця переїхала з Молдови в Україну, у село Петроострів Новомиргородського району Кіровоградської області. 
У 1994 році заявниця одружилася та після одруження змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » (а.с.18).
ІНФОРМАЦІЯ_2 в Україні у с. Петроострів, Новомиргородського району, Кіровоградської області народилася ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 (а.с. 12). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 в Україні у с. Петроострів, Новомиргородського району, Кіровоградської області народилася ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_4 (а.с. 16).
Як вбачається з довідки № 883 від 18.11.2025 року виданої виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_13 , 1963 року народження, дійсно проживала на території Петроострівської сільської ради станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року (а.с.30).
У період з 29.10.1986 року по 11.03.1995 року ОСОБА_1 працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_5 (а.с.19-20). 
Згідно архівних довідок № 351 від 06.05.2026 року та № 355 від 06.05.2026 року виданих Новомиргородським міським архівом Новомиргородської міської ради містяться відомості про стаж роботи дояркою у СТОВ «Петроострів» з 1986 року ОСОБА_12 та відомості про оплату праці колгоспників за 1991 рік. 
ОСОБА_1 у жовтні 2025 року звернулася до Новомиргородського сектору Центрально-Південного міжрегіонального управління державної міграційної служби з проханням видати їй паспорт громадянина України, надавши усі необхідні документи (а.с. 33).
Відповіддю Новомиргородського сектору ДМС України Центрально-Південного міжрегіонального управління державної міграційної служби відмовлено заявнику у видачі паспорта громадянина України та роз`яснено, що для видачі паспорта заявнику необхідно надати судове рішення про встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року (а.с.28-29).
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України.
Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.
Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Факт постійного проживання на території України заявника, у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.
Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України.
З матеріалів справи та показань свідків беззаперечно встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року проживала на території України, а саме у селі Петроострів Новоукраїнського району (до перейменування - Новомиргородського) Кіровоградської області.
Враховуючи, що встановлені судом обставини справи в їх сукупності та докази, що їх підтверджують, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання на території України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомиргородський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території України, зокрема у с. Петроострів Новоукраїнського району (до перейменування - Новомиргородського) Кіровоградської області, станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.
Судові витрати покласти на заявника.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст рішення виготовлений 18 травня 2026 року.

Суддя Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області В.А. Орендовський