Справа № 209/47/23
Провадження № 2/209/387/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Кіфарець А.Ю., 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державний реєстратор – приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна, про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування дії державного реєстратора,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є. С., Державного підприємства «Сетам» (далі – ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор – приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М. А., про визнання недійсним результатів прилюдних торгів та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16-ц, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2020 року та постановою Верховного суду від 05 жовтня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_3 на його користь заборгованість у розмірі 576 641,31 доларів США.
Судове рішення в примусовому порядку виконано частково на суму 524,71 доларів США.
Постановою приватного виконавця Теличка В. А. від 09 квітня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61793655 з примусового виконання рішення у справі №187/998/16-ц та постановою від 09 квітня 2020 року накладено арешт на все майно ОСОБА_3 .
За його заявою це виконавче провадження було закрито 03 грудня 2020 року та цього ж дня постановою приватного виконавця Селезньова М. від 03 грудня 2020 року відкрито повторно ВП № 63814711. Окрім того, постановою від 03 грудня 2020 року приватний виконавець Селезньов М. наклав арешт на все майно ОСОБА_3 .
Зазначав, що з листопада 2016 року спірне нерухоме майно перебувало під арештом, накладеним у судовому порядку Петриківським районним судом Дніпропетровської області з метою забезпечення його позову у справі № 187/998/16-ц. Окрім цього, приміщення перебувало під арештом у кримінальному провадженні, а також у іншому цивільному провадженні у справі № 752/2965/19.
03 грудня 2020 року йому стало відомо, що 26 листопада 2020 року приватний виконавець Осельський Є. С. відкрив виконавче провадження ВП № 63729962 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю. П. від 18 листопада 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 513, про стягнення з ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_4 , якому ОСОБА_3 , начебто, заборгував 50 000 000,00 грн за посвідченим приватним нотаріусом Курковською Я. Л. договором позики від 24 квітня 2010 року, та цього ж дня наклав арешт на все майно ОСОБА_3 , без обмеження його розміром боргу, й розпочав процедуру примусової реалізації майна останнього.
У рамках виконання виконавчого напису 28 грудня 2020 року на прилюдних торгах, проведених ДП «Сетам» на замовлення приватного виконавця Осельського Є. С., була продана чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28430812104), яка належала ОСОБА_3 . Покупцем стала дочка ОСОБА_3 – ОСОБА_2 . Результат прилюдних торгів 21 січня 2021 року оформлений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М. А., шляхом видачі ОСОБА_2 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: реєстр № 79.
Вважає, що торги проведені на підставі підроблених документів, із грубими порушеннями вимог законодавства, за наявності публічних обтяжень (арештів), накладених на майно, що було реалізоване, а єдиною метою торгів було виведення нерухомого майна ОСОБА_3 з-під примусового стягнення на його користь шляхом штучного та фіктивного відчуження цього майна дочці ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, позивач просив суд: 
- визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» у межах виконавчого провадження № 63729962 та оформлені протоколом від 11 січня 2021 року № 521160 й актом від 18 січня 2021 року, що відбулися 11 січня 2021 року щодо реалізації чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28430812104), яка належала ОСОБА_3 ;
- скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: реєстр № 79, видане ОСОБА_2 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М. Л.,;
- скасувати дію державного реєстратора - приватного нотаріуса Прожуган М.А. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо винесення рішення від 21 січня 2021 року № 56245239 про зупинення державної реєстрації права власності на чотирикімнатну № 1, загальною площею 336,3 кв. м, на АДРЕСА_2 .
Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.
03.04.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 05.06.2023 року виключено державного реєстратора - приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М. А. зі складу відповідачів та залучено його до участі у розгляді справи в якості третьої особи. 
20.06.2023 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у судому засіданні.
21.04.2023 року представник третьої особи приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. – адвокат Похвалітий А.А. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначено, що позивач не був власником спірного майна - квартири АДРЕСА_3 , тому вочевидь його майнові права та/або інтереси не порушувались та не могли бути порушені в результаті продажу такого нерухомого майна відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431. За наявності належним чином оформленого акту про проведенні публічні торги приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. 21.01.2021 року видала свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, реєстраційний № 79 на квартиру АДРЕСА_4 , однак державна реєстрація нотаріусом не здійснювалась, оскільки на нерухомому майні були наявні обмеження та обтяження, тому нотаріусом 21.01.2021 року було прийняте рішення за № 56245239 про зупинення державної реєстрації права власності на спірну квартиру.
26.04.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що 24.11.2020 року приватним виконавцем, керуючись ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання виконавчого напису вчиненого 18.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Патрєва Ю.П., зареєстрованого в реєстрі за № 513, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми 50 000 000 грн. Зобов`язання виникло на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. 24 квітня 2010 року за реєстровим № 1077. Стягнення провадиться за період з 24 квітня 2010 року по 10 листопада 2020 року, було відкрито виконавче провадження. Того ж дня, на виконання вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», на адресу сторін виконавчого провадження, направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Заходами вжитими, приватним виконавцем, встановлена наявність нерухомого майна, яке зареєстровано за боржником на праві власності, що підтверджується «Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», яка сформована 25.11.2020 року. З метою своєчасного виконання вимог виконавчого документу, 26.11.2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_3 в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом, з урахуванням основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження. Вказана постанова реалізована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (26.11.2020) та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (26.11.2020). В результаті вжитих ним заходів примусового виконання ДП «СЕТАМ» 11.01.2021 року здійснило реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів через веб-сайт в мережі Інтернет, а саме: чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею: 336,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , що раніше належала ОСОБА_3 . Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 521160 від 11.01.2021 року (лот № 457308), переможцем торгів став (учасник 2) ОСОБА_2 . Стартова ціна складала 1 598 000 грн., в ході торгів «учасник 2» запропонував найвищу цінову пропозицію у розмірі 1 598 000 грн., яка повністю внесена переможцем торгів, а саме: 79 900 грн. - сума сплаченого гарантійного внеску на рахунок організатора торгів в якості гарантійного внеску, які зараховані в рахунок виконання зобов`язань по оплаті суми 16.12.2020 року; 1 518 000 грн. - сума яку перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області (продавця), яка остаточно сплачена учасником торгів 18.01.2021 року. Переможцем став учасник 2 – ОСОБА_2 , про що 18.01.2021 року видано відповідний акт приватного виконавця. При цьому вимоги позивача щодо захисту його прав в тому числі шляхом визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «Сетам» у межах виконавчого провадження № 63729962, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна реалізовані в межах виконавчого провадження № 63729962 є безпідставними і ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства. Як зазначає позивач, 09.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. відкрито виконавче провадження (ВП № 61793655) з примусового виконання рішення Петриківського райсуду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16-ц, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 576 641,31 доларів США. Того ж дня приватним виконавцем Теличко В.А. накладено арешт на все майно ОСОБА_3 . Цей арешт внесено до Реєстру згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Є незрозумілим як вищезазначені факти стосуються виконавчого провадження, яке перебувало на виконання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. та яким чином існування виконавчого провадження у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. (ВП № 61793655) з примусового виконання рішення Петриківського райсуду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16-ц, підтверджує незаконність дій приватного виконавця Осельського Є. С. щодо відкриття виконавчого провадження, або унеможливлює відкриття вказаного виконавчого провадження. Також зазначає, що ОСОБА_1 не скористався правом стягувача, передбаченим ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», а саме об`єднання виконавчих проваджень відносно одного й того самого боржника у зведене виконавче провадження, а вже після відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимог виконавчого напису, звернувся зі своїм виконавчим документом до іншого приватного виконавця. Вказує, що вказані факти вже були предметом адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С, за результатами якого було винесено Третім апеляційним адміністративним судом постанову від 13.09.2022, у справі № 160/16745/20, якою була надана юридична оцінка доводам «позивача», а вони були ідентичними з доводами «позивача» викладеними в даному позові та відмовлено у позові. Також вказує, що позивач «обґрунтовує неправомірність дій приватного виконавця» щодо відкриття виконавчого провадження, начебто підробленим договором позики, однак вказані доводи є необґрунтованими.
20.07.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Заєць П.Л. надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем нерухомого майна, що придбане нею на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження. Вказує, що ОСОБА_2 не має жодного відношення до виконавчого провадження, в якому було реалізовано спірне майно, а питання законності виконавчого напису вже було визнано судом у справі № 187/1718/20.
14.12.2023 року представник позивача – адвокат Орлова О.А. подала додаткові письмові пояснення по справі, в яких просила позовні вимоги задовольнити. На обґрунтування пояснень зазначає, що приватний виконавець перед передачею майна на торги не зробив оновлених довідок та витягів, а лише доєднав до матеріалів виконавчого провадження загальний витяг по всіх об`єктах, не переконавшись в тому, що саме на час передачі об`єкту на торги цей об`єкт не обмежений у цивільному обороті та може бути предметом прилюдних торгів. Вказує, що виконавцем було порушено порядок реалізації арештованого майна, оскільки постанова про опис та арешт нерухомого майна не містить обов`язкових реквізитів, передбачених ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», а містить лише загальні посилання на площу та адресу об`єкту.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції аргументовано тим, що для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Суд дійшов висновку, що позивач не довів факт порушення правил проведення електронних торгів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України ЗО вересня 2016 року за № 1301/29431. У задоволенні вимог про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), суд відмовив через неналежний спосіб захисту, виходячи з того, що така позовна вимога не захистить ані інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ані інтерес самого боржника, оскільки цей документ не породжує жодного права. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» у межах виконавчого провадження № 63729962 та оформлені протоколом від 11 січня 2021 року № 521160 та Актом від 18 січня 2021 року, що відбулися 11 січня 2021 року щодо реалізації чотирикімнатної квартири загальною площею 336,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 28430812104), яка належала ОСОБА_3 . Скасовано дію державного реєстратора - приватного нотаріуса Прожуган М. А. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо винесення рішення від 21 січня 2021 року № 56245239 про зупинення державної реєстрації права власності на чотирикімнатну квартиру загальною площею 336,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Встановивши, що спірне нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 , перебувало під арештом, накладеним ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, однак було реалізоване на оспорюваних електронних торгах, апеляційний суд дійшов висновку, що електронні торги, як такі, що порушують права і законні інтереси ОСОБА_1 , підлягають визнанню недійсними, оскільки проведені з порушенням вимог щодо порядку проведення електронних торгів та інших норм законодавства. У задоволенні вимоги щодо скасування свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів суд відмовив, оскільки така вимога не є належним способом захисту, з огляду на те, що визнання недійсним свідоцтва, як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не є правовстановлюючим, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Сама по собі видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Враховуючи те, що прилюдні торги, за результатами проведення яких ОСОБА_2 придбала спірну квартиру, визнані недійсними, апеляційний суд задовольнив позовні вимоги щодо скасування рішення № 56245239 державного реєстратора - приватного нотаріуса Прожуган М. А. в реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Постановою Верховного Суду від 23.04.2025 року скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , про визнання недійсним прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою для скасування судових рішень Верховний Суд визначив те, що суди при вирішенні справи, яка є предметом касаційного перегляду, не врахували, що її особливістю є те, що позивач не є стороною договору купівлі-продажу укладеного за результатами оспорюваних електронних торгів, їх учасником або власником примусово реалізованого майна. Позивач є стягувачем в іншому виконавчому провадженні, відмінному від виконавчого провадження, в межах якого проводились прилюдні торги. У спорах про оспорювання торгів визначальним є наявність таких порушень, які б могли вплинути на їх результат і призвести до порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює торги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24) вказано, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
З огляду на правову природу процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів, ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з правилами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Тож правова природа продажу майна з публічних (електронних) торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі приписів цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо дотримання визначених правил про процедуру, порядок проведення торгів. Суди не встановили, які саме права й законні інтереси позивача, як стягувача в іншому виконавчому провадженні, порушено при проведенні торгів та як це вплинуло на їх результати. Адже для визнання судом торгів недійсними обов`язковим є встановлення сукупності таких обставин, як: порушення правил проведення електронних торгів, їх вплив на результати торгів, а також порушення (невизнання або оспорювання) суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду з відповідним позовом.
Судді А.Ю.Зайцев та М.Ю.Тітов, які входили до складу колегії Верховного Суду з розгляду даної справи, оприлюднили Окрему думку, в якій зазначили:
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Європейська конвенція з прав людини у статті 6 також гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Європейської конвенції з прав людини, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Обов`язок суду захистити порушене право у спосіб який передбачений законом визначено у частині першій статті 5 ЦПК України, згідно якої, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У цій справі позивач є стягувачем, а ОСОБА_3 боржником, що підтверджено рішеннями судів та не оспорюється. 
На забезпечення виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 боргу, ухвалою суду було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , в тому числі і на спірну квартиру.
Разом з тим, всупереч ухвали суду про накладення арешту, спірна квартира була реалізована в результаті торгів за неіснуючими зобов`язаннями ОСОБА_3 (за встановленими обставинами, нотаріус не посвідчувала такого договору позики) на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Переможцем торгів стала донька боржника ОСОБА_3 – ОСОБА_2 .
Отже, спірні торги мають всі ознаки фраудаторності, оскільки майно боржника, яке перебувало під арештом на виконання зобов`язань перед позивачем та за рахунок якого позивач мав можливість задовольнити свої вимоги які визнані рішенням суду, було відчужено на користь його дочки на підставі договору, який нотаріус ніколи не посвідчував.
В цьому разі були порушені як права позивача так і процедура торгів - майно перебувало під арештом та продане, як з`ясувалось на підставі виконавчого напису нотаріуса виданого на підставі сумнівного договору, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку визнаючи недійсними оспорювані електронні торги, що відповідає і завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини друга, третя статті 2 ЦПК України). 
Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду скасувала законне та обґрунтоване рішення апеляційного суду вважаючи, що ця справа має певну особливість, оскільки у боржника є інше майно, а тому його права (законний інтерес) не порушені, а це виключає задоволення позову про оспорювання електронних торгів.
Очевидно, що за рішенням апеляційного суду відбувся ефективний судовий захист порушеного права ще в липні 2024 року, позивач повернув майно його власнику - боржнику, що надало можливість звернути на нього стягнення для виконання зобов`язань перед позивачем.
Практика судів з цього приводу є сталою та зрозумілою багато років. Натомість за рішенням колегії суддів позивачу, всупереч принципу диспозитивності та в порушення його права вільно обирати спосіб свого захисту визначений законом, запропоновано примарний захист у майбутньому - звернення стягнення на можливе інше майно боржника. При цьому колегія суддів Верховного Суду не навела переконливих мотивів радикальної зміни судової практики та нового тлумачення прав стягувача щодо звернення стягнення на арештоване майно боржника. Не розглянув суд і вплив свого нового тлумачення на вже існуючі ситуації і, отже, на правову визначеність.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 20.05.2025 року відкрито провадження після отримання постанови Верховного Суду від 23.04.2025 року та матеріалів справи № 209/47/23. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 18.09.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у судому засіданні.
Повторний розгляд справи має певні особливості, суд має враховувати висновки та вказівки, наведені у постанові Верховного Суду. 
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що, 09.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. було відкрито виконавче провадження № 61793655 та накладено арешт на все майно боржника щодо примусового виконання виконавчого листа № 187/998/16, виданого 09.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом Дніпропетровської області.
03.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. було відкрито виконавче провадження № 63814711 та накладено арешт на все майно боржника щодо примусового виконання виконавчого листа № 187/998/16, виданого 09.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом Дніпропетровської області.
Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 187/998/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики були задоволені частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03.09.2015 року у загальному розмірі 576641,31 доларів США, що згідно з офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 15045321,41 грн. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та визнання грошового зобов`язання припиненим відмовити в повному обсязі.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020 року рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 187/998/16-ц було змінено в частині стягнення судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.10.2020 року рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 187/998/16-ц та Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020 року залишено без змін. Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 19.06.2023 року у справі № 187/1718/20 касаційна скарга ОСОБА_1 у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Юлії Павлівни, треті особи: ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Євген Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню була залишена без задоволення.
24.04.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 51000000 грн. з кінцевим терміном повернення 20.11.2021 року, з урахуванням того, що 50000000 грн. ОСОБА_3 зобов`язаний був повернути до 10.11.2020 року, а 1000000 грн. до 20.11.2021 року.
Відповідно до виконавчого напису № 513 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П. від 18.11.2020 року, з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_4 за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. 24.04.2010 року за реєстровим № 1077, грошову суму у розмірі 50000000 грн. за період з 24.04.2010 року по 10.11.2020 року.
24.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було відкрито виконавче провадження № 63729962 щодо примусового виконання виконавчого напису № 513, виданого 18.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П., в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 50000000 грн. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. 25.11.2020 року було зроблено запит щодо об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 
26.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було винесено постанову про арешт майна боржника та постанови про опис та арешт майна у ВП № 63729962, відповідно до якої було накладено арешт на все майно боржника, створено заяви про реєстрацію обтяження та описано майно боржника.
27.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності у ВП № 63729962 ФОП ОСОБА_6 , який надав звіт про оцінку вартості спірного майна у розмірі 1598 000 грн. без ПДВ.
Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. подав заявки до ДП «СЕТАМ» для публікації нерухомого майна: чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею 336,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідно до протоколу № 521160 проведення електронних торгів від 11.01.2021 року за реєстраційним номером лота 457308 - чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею 336,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 переможцем торгів стала ОСОБА_2 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. 09.01.2021 року було повторно зроблено запит щодо об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 за його РНОКПП НОМЕР_1 .
18.01.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. виніс постанову про зняття арешту зі спірного майна у ВП № 63729962, зробивши 18.01.2021 року повторний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Результат прилюдних торгів 21 січня 2021 року був оформлений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М. А., шляхом видачі ОСОБА_2 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: реєстр № 79.
Оскільки на спірному нерухомому майні були наявні обмеження та обтяження, тому приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., як державним реєстратором 21.01.2021 року було прийняте рішення за № 56245239 про зупинення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.
Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. 26.04.2021 року повернув виконавчий документ стягувачу, а чинність арешту майна боржника була скасована, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.04.2021 року у ВП №63729962.
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (близький за змістом підхід застосував Верховний Суд України у висновку, викладеному у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19)).
Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України.
Так, у статті 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасове положення не передбачало. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19)).
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.
Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України).
Однак підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (див. постанови Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 та від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16).
У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку проведення електронних торгів та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
Тобто для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Враховуючи вказівки Верховного Суду, в першу чергу судом має вирішуватися питання щодо наявності порушеного права позивача, який не є стороною правочину (учасником торгів), але є кредитором боржника, майно якого реалізоване з торгів, як передумови для звернення до суду з позовом. 
Судом встановлено, що постановою Верховного Касаційного цивільного суду від 08.03.2024 року у справі № 201/187/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_3 ) визнано недійсним договір дарування іншого нежитлового приміщення між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як фіктивний фраудаторний правочин, спрямований саме на виведення приміщення з-під примусового стягнення на користь ОСОБА_1 в межах виконання рішення у справі № 187/998/16ц. Кредитором в обох випадках є ОСОБА_1 , боржниками – ОСОБА_3 та його дружина – ОСОБА_5 , а набувачами майна в обох випадках були родичі першого ступеню споріднення ( ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 - дочкою ОСОБА_3 ). Отже, ОСОБА_1 , як кредитор ОСОБА_3 , має право на оскарження в судовому порядку будь-яких правочинів щодо відчуження майна, належного ОСОБА_3 , незалежно від того, в якому порядку: шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни тощо або шляхом реалізації з прилюдних торгів таке відчуження відбувається. 
Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з інформації, наданої приватним виконавцем В.А.Теличко, станом на дату подачі позовної заяви, за якою було відкрито провадження у даній справі, рішення у справі № 187/998/16ц було виконано частково на суму 524,71 дол. США. 
Станом на дату винесення рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.01.24р. стан виконання не змінився (виконано частково на суму 524,71 дол. США). Станом на дату винесення постанови у даній справі Дніпровським апеляційним судом, рішення у справі № 187/998/16ц було виконано частково на суму 524,71 + 443 482,46 = 444 007,17 доларів США (в процесі примусового виконання 23.05.23р. було реалізовано майно іншого солідарного боржника – ОСОБА_5 – на суму 16 217 532,73грн. (еквівалент 443 482,46 доларів США за курсом НБУ на дату отримання коштів). 
Доказів виконання судового рішення після цього матеріали справи не містять. 
Таким чином, непогашена заборгованість за рішенням у справі № 187/998/16ц складає еквівалент 132 634,14 доларів США. 
Також приватний виконавцем В.А.Теличко надано інформацію про те, в його провадженні перебуває на виконанні також виконавчий лист Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 187/789/17 про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 417 113,11 доларів США заборгованості за іншим договором позики, тобто наразі залишок непогашеної заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за виконавчими листами у справах № 187/998/16ц та 187/789/17 складає 132 634,14 + 417 113,11 = 549 747,25 доларів США.
Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що в позовній заяві, за якою було відкрито провадження у даній, міститься посилання лише на невиконане рішення у справі № 187/998/16ц, але нема посилання на рішення у справі № 187/789/17, суд оцінює критично, оскільки для встановлення факту наявності у ОСОБА_1 , як у кредитора ОСОБА_3 , порушеного права, як передумови для оскарження торгів, суд має встановити наявність непогашеного боргу та його розмір, при цьому, суд не обмежений при встановленні цього факту лише доводами наведеними у позовній заяві, а також може враховувати обставини встановлені на підставі досліджених судом належних та допустимих доказів, поданих в процесі розгляду справи її учасниками, іншими особами (приватними виконавцями тощо), а також інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що у ОСОБА_3 може бути інше майно, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_1 без визнання недійсними результатів прилюдних торгів, суд вважає безпідставними, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності у ОСОБА_3 коштів на рахунках або іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення. 
Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що з прилюдних торгів було реалізоване також інше нерухоме майно ОСОБА_3 , не мають правового значення, оскільки кредитор сам на власний розсуд визначає, які саме правочини з відчуження майна боржника він оскаржує і той факт, що оскаржено лише частину правочинів, не впливає на обґрунтованість позовних вимог. Суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, досліджує, зокрема, добросовісність набувача майна, його пов`язаність з боржником, і не повинен аналізувати інші правочини, які не є предметом спору. 
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі Порядок).
Згідно з Розділом 1 п. 1 Порядку, арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та цінних паперів), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; електронний аукціон - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних аукціонів, за яким його власником стає учасник, який під час аукціону запропонував за нього найвищу ціну.
Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу II Порядку, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Абзацами 3-5 п. 4 розділу II Порядку визначено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
У постанові від 21 червня 2023 року в справі № 369/5218/19 (провадження № 61-8512св22) Верховний Суд послався на пункти 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) та зазначив, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Разом із тим, порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85 цього Закону).
У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.
У постанові Верховного Суду від 19.03.2021 року у справі № 1533/660/2012 (провадження № 61-3485св20) визначено, що «для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює».
З матеріалів справи вбачається, що за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження у справі № 187/1718/20 про визнання виконавчого напису, на підставі якого було проведено прилюдні торги з реалізації майна ОСОБА_3 , таким, що не підлягає виконанню.
Постановою Верховного Суду у цій справі від 19.06.23 р., було роз`яснено, що: «Вчинення правочину, в тому числі укладеного за наслідками прилюдних торгів, який кредитор боржника вважає фраудаторним, не позбавляє кредитора звернутися з відповідним позовом про визнання такого правочину недійсним. Вирішення спору щодо фраудаторності правочину не вимагає попереднього звернення кредитора до суду з іншими позовами, з метою створення передумов для заявлення основного позову».
Таким чином ОСОБА_1 , як кредитор ОСОБА_3 , має право оскаржити правочин з відчуження майна останнього, в т.ч. через прилюдні торги і не повинен для цього створювати передумови у вигляді оскарження виконавчих документів, на підставі яких відбулися торги, або дій виконавця.
Як вбачається з офіційної відповіді Департаменту нотаріату та державної реєстрації, в архівних документах приватного нотаріуса Курковської Я.Л., яка зазначена на договорі позики, як нотаріус, що його посвідчив, в наряді № 02-33 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» за 2010 рік відсутній запис за реєстровим № 1077 від 24.04.2010р., а також відсутній договір за реєстровим № 1077 від 24.04.2010р.
Отже, відсутність у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2010-й рік приватного нотаріуса ОСОБА_9 запису щодо посвідчення ним договору позики за реєстровим № 1077 від 24.04.2010 р, свідчить про те, що правочин не укладався та нотаріально не посвідчувався.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти (пункти 1, 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За приписами частин 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У постанові Верховного Суду від 18 березня 2026 року у справі № 464/850/24, провадження № 61-8679св25 (ЄДРСРУ № 135234776) визначено, що застосування конструкції «фраудаторності» щодо договору позики, якщо він вчинений після стягнення боргу, між боржником (позичальником), з якого стягнуто борг судовим рішенням, та позикодавцем («своїм кредитором»), має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. Очевидно, що для мотивування кваліфікації такого правочину як фраудаторного недостатньо ствердження про наявність зловживання правом і наявність права вимоги. Таке мотивування має відбуватися через обґрунтування наявності/відсутності тих обставин, які дозволяють кваліфікувати договір позики як вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: створення переваг одного кредитора перед іншим чи створення «свого забезпеченого кредитора» для боржника; момент укладення договору (наприклад, після пред`явлення позову про стягнення коштів); контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника (зокрема, син, онук, мати, батько), дружина чи колишня дружина боржника, чоловік чи колишній чоловік боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа, інший кредитор. Тобто пов`язаність осіб, які вчиняють фраудаторний правочин може бути досить різноманітною. Зокрема, між особами, які вчиняють фраудаторний правочин можуть бути родинні, квазіродинні відносини, інші цивільні відносини, навіть трудові чи «товариські»).
Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, обставин справи у даній справі встановлено, що договір позики від 24.04.2010 р. є нікчемним на підставі частини другої статті 215 ЦК України, оскільки вказаний договір ніколи не укладався та не реєструвався згідно з вимогами закону, адже у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Курковської Я.Л. за 2010 рік, том №2 за 24.04.2010 відсутній запис про вчинення нотаріальної дії за реєстровим № 1077. 
Нікчемний договір розглядається з точки зору права як такий, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.
Фіктивність виконавчого напису, який не підлягав виконанню та самого договору позики від 24 квітня 2010 року та їх фраудаторний характер підтверджується й самим змістом цього договору та іншими обставинами, на які позивач посилався обґрунтовуючи свої позовні вимоги. 
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.
Згідно з частинами першою та третьої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.
Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127 гс 19).
Враховуючи зазначене, суд вважає, що приватному виконавцю була відома інформація, що на все майно ОСОБА_3 вже накладено арешт в межах іншого виконавчого провадження та арешти, які накладені ухвалами судів, що свідчить про проведення прилюдних торгів із порушенням положень Порядку реалізації арештованого майна.
Оскільки предметом спору є не звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна та не переоформлення права власності на них за оціночною вартістю, а є лише повернення цих об`єктів у власність боржника – ОСОБА_3 – для того, аби приватний виконавець надалі зміг їх реалізувати у визначеній законом процедурі прилюдних торгів, суд критично оцінює доводи відповідача про оціночну вартість спірної квартири. Недійсність результатів прилюдних торгів не залежить від вартості квартири. 
Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 мав 8 місяців, протягом яких не вживав заходів до примусового виконання рішення, не має правового значення при розгляді спору про визнання недійсними результатів прилюдних торгів. 
Доводи відповідача ОСОБА_2 про порушення конституційних прав ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки предметом спору в даній справі є повернення квартири у власність ОСОБА_3 , що виключає порушення його особистих прав. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 визначено, що не може вважатися добросовісною особа, яка набула майно на прилюдних торгах, якщо вона знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону.
Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) "через можливість доступу до майна боржника", навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду від 05 січня 2024 року в справі № 761/40240/21 (провадження № 61-13013св23)).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що електронні торги, проведені ДП СЕТАМ у межах виконавчого провадження № 63729962 та оформлені протоколом від 11.01.2021 року № 521160 та Актом від 18.01.2021року, що відбулися 11.01.2021 року щодо реалізації чотирикімнатної ізольованої квартири, загальною площею 336,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 28430812104), яка належала ОСОБА_3 , слід визнати недійсними.
Оскільки Верховним Судом передано на новий розгляд справу лише в частині задоволених апеляційним судом вимог, позовні вимоги щодо скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, в задоволенні яких було відмовлено, новому розгляду не підлягають. 
Частиною 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав. Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.
Враховуючи викладене, зокрема те, що прилюдні торги, за результатами проведення яких, ОСОБА_2 придбала спірну квартиру, визнані недійсними, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування рішення №56245239 державного реєстратора - приватного нотаріуса Прожуган М.А. в реєстрі речових прав на нерухоме майно, яким було зупинено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, підлягають задоволенню.
Враховуючи результати вирішення спору в частині позовних вимог, які передані Верховним Судом на новий розгляд до суду першої інстанції, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів судовий збір по 4473,33 грн., з кожного.
Керуючись ст.ст. 3, 13, 76, 141, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , адреса для листування: АДРЕСА_7 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження за адресою: 49000, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, 28, прим. 229,, оф. 3), Державного підприємства "Сетам" (ЄДРПОУ 39958500, місцезнаходження за адресою: 01034, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ), треті особи: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_10 ), Державного реєстратора - приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни (місцезнаходження за адресою: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Медична, 1/11, прим. 18) про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування дії державного реєстратора - задовольнити.
Визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «СЕТАМ» у межах виконавчого провадження № 63729962 та оформлені протоколом від 11.01.2021 року № 521160 та Актом від 18.01.2021 року, що відбулися 11.01.2021 року щодо реалізації чотирикімнатної ізольованої квартири, загальною площею 336,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 28430812104), яка належала ОСОБА_3 .
Скасувати дію державного реєстратора - приватного нотаріуса Прожуган М.А. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо винесення рішення від 21.01.2021 року №56245239 про зупинення державної реєстрації права власності на чотирикімнатну ізольовану квартиру, загальною площею 336,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .
Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 4473,33 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.О. Решетник