Справа № 442/3122/26
Провадження №3/442/677/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

20 травня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання якого: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №642834 від 17.04.2026, ОСОБА_1 17.04.2026 о 00 год 00 хв у м.Дрогобич по вул. Шашкевича, 1, керував транспортним засобом CHEVROLET EPIGA, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з поржнини рота, тремтіння пальців рук. Продути в прилад алкотест на місці зупинки у встановленому законом порядку, а також проїхати в лікарню на медичне освідування категорично відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України.
На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Зварич Н.Т. про закриття провадження у даній справі. Зазначає, що з вищевказаним протоколом ОСОБА_1 не погоджується, свою вину не визнає. До даного протоколу долучено диск з відеозаписами, на якому розміщені 7 відеозаписів. З наданих відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки, коли працівник поліції запитує чи він відмовляється від огляду, то ОСОБА_1 чітко зазначає, що не відмовляється. Згідно третього відео о 07:36:40 год. 17.04.2026 вбачається, що поліцейський Іваночко В., котрий сидить на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля, повідомляє ОСОБА_1 про те, що зараз дають останньому копію постанови і він їде, при тому водій-поліцейський, котрий на планшеті щось робить, о 07:36:42 год вказує про необхідність перевірити на прилад, хоча такий особисто з ОСОБА_1 не спілкувався та не міг виявити в нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. О 07:37:03 год. поліцейський Іваночко В. запитує ОСОБА_1 чи він продує прилад. О 07:45:35 год. ОСОБА_1 розмовляє з кимось по телефону та поліцейський повідомляє, що такі дії сприйме як відмову.О 07:46:52 год. ОСОБА_1 повідомляє, що не відмовляється проходити огляд та відеозапис переривається. На четвертому відеозаписі о 07:49:49 год. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , про те що на нього буде складено протокол по ст.130 КУпАП, при тому останній зазначає, що не відмовлявся проходити огляд, після чого о 07:52 год працівник поліції починає складати протокол за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Працівник поліції о 08:05:52 год. вимагає написати ОСОБА_1 на копії протоколу, що він від огляду на стан сп`яніння відмовився та о 08:11:20 год. вимагає написати на документі «відмовляюсь». З наданих суду працівниками поліції відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки заявляє, що не відмовляється від проходження такого. У матеріалах справи наявний Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без дати, відповідно до якого протоколу проводиться огляд. Зі змісту протоколу вбачається, що огляд не проводився, через відмову водія, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 від жодного огляду не відмовлявся. У матеріалах також наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до якого ОСОБА_1 направляється до Дрогобицької міської лікарні №1, де не зазначено результатів огляду, однак наявний запис про відмову, який був написаний ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції, що зафіксовано на відеозаписі, при тому документу на якому такий запис здійснювався йому для ознайомлення надано не було, а тому він не міг знати, що саме означає вимога працівника поліції написати, що він відмовляється. ОСОБА_1 скерування до Дрогобицької міської лікарні №1 не надавали, як і не скеровували до медичного закладу, що підтверджується відеозаписами. Варто звернути увагу на той факт, що поліцейські вже після розгляду матеріалів, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, перевіривши документи ОСОБА_1 та повернувши їх, повідомили, що зараз його відпустять, оскільки він поспішав на роботу, однак водій-поліцейський, який навіть не спілкувався з ОСОБА_1 запропонував безпідставно іншому поліцейському ОСОБА_2 перевірити його на стан сп`яніння за допомогою приладу. Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Інших доказів, працівниками поліції, для доведення вини, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано. Зважаючи на вказане, просить суд задоволити подане клопотання.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, наведених у клопотанні, та зазначив, що не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне задоволити клопотання та закрити провадження у справі, зважаючи на наступне.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, визначальними для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, є не тільки факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння чи перебування у такому стані, а й встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.
Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 №28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
З відтворених відеозаписів встановлено, що такі не є безперервним, фіксація події ведеться не з початку зупинки транспортного засобу і не до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому, на таких відсутній факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Працівником поліції фактично не було оголошено ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, не вчинено жодних дій для їх встановлення.
У той же час, з відеозаписів вбачається відсутність у ОСОБА_1 тремтіння пальців рук чи інших ознак сп`яніння. Зокрема, на переконання судді, працівниками поліції не з`ясовано та не встановлено достатніх підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.
Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт відмови водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №642834 від 17.04.2026.
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд, який викладено у постанові 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).
Отже, достатніх належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять.
Тобто, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 130, 247, 251, 266, 276, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.М. Грицай