ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Справа № 906/1299/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Хабарова М.В.,
суддя Мамченко Ю.А.,
суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Щербак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 у справі № 906/1299/25 (суддя Кравець С.Г. повне рішення складено 13.02.2026, повне додаткове рішення складено 16.02.2026)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" 
до Хорошівської селищної ради 
про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

за участі представників:
від позивача - Евін А.К.
від відповідача - Ващук Ю.С.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 у справі №906/1299/25 у задоволенні позову відмовлено.
Обґрунтовуючи ухвалене рішення суд першої інстанції, встановивши відсутність переважного права позивача на укладення договору оренди землі на новий строк, що встановлено у межах справ №906/1220/24 та №906/1071/24, а також наявність у ТОВ "Надра Інвест" діючого спеціального дозволу на користування надрами, вказав, що після припинення орендних правовідносин, товариство має право на отримання у користування земельної ділянки в межах відповідних надр на строк дії спеціального дозволу, саме шляхом встановлення земельного сервітуту, а не шляхом визнання укладеним договору оренди земельної ділянки. 
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 заяву Хорошівської селищної ради про ухвалення стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" на користь Хорошівської селищної ради 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог заяви - відмовлено.
Обґрунтовуючи додаткове рішення, суд першої інстанції вказав, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, з врахуванням принципів справедливості й верховенства права, співмірності й розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що обґрунтованою сумою витрат Хорошівської селищної ради на отримання правничої допомоги у даній справі у суді першої інстанції є 15000 грн.
Не погоджуючись з ухваленими рішеннями, ТОВ "Надра Інвест" звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апелянт вказує, що висновок суду про те, що земельна ділянка для потреб надрокористування може надаватися виключно шляхом встановлення земельного сервітуту суперечить земельному законодавству, оскільки діючим рішенням Хорошівської селищної ради №1943 від 29.08.2024 поновлено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 площею 3,8 га шляхом укладання нового договору з позивачем, що спростовує вищевказане твердження суду, а також у земельному законодавстві відсутня пряма заборона застосування інших форм користування земельною ділянкою, зокрема щодо передачі земельної ділянки для потреб надрокористування в оренду.
Позивач зазначає, що товариство є гірничовидобувним підприємством, що має спеціальний дозвіл на користування надрами №3555 від 09.12.2024 строк дії до 09.12.2044. Відтак, після його звернення до Хорошівської селищної ради з клопотанням про поновлення договору оренди землі на новий строк, остання надала позивачу спірну земельну ділянку в оренду, що підтверджується рішенням ради №1943 від 29.08.2024.
Однак, у сторін виникли розбіжності щодо умов договору, зокрема апелянт вказує про наявність у нього права на встановлення строку оренди на період дії спеціального дозволу на користування надрами, а також на право визначення розміру орендної плати відповідно до п.284.4 ст.284 Податкового кодексу України, а тому запропоновані ним умови договору узгоджуються з положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та Податковим кодексом України.
ТОВ "Надра Інвест" також не погоджується і з ухваленим додатковим рішенням, вказуючи, що спір виник саме внаслідок неправомірних дій Хорошівської селищної ради, яка прийняла рішення №1943 від 29.08.2024 про поновлення договору оренди шляхом укладення нового договору, однак фактично нав`язала позивачу умови договору, що суперечать імперативним приписам земельного та податкового законодавства, та унеможливлює покладення понесених відповідачем судових витрат на позивача відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
У відповідності до ст.263 Господарського процесуального кодексу України Хорошівська сільська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що товариство не зверталось до Хорошівської селищної ради з заявою про укладення нового договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109, а тому відсутній переддоговірний спір.
Відповідач зазначає, що селищною радою не приймалось рішення про укладення з товариством нового договору оренди землі, а рішенням сесії від 29.08.2024 було вирішено клопотання товариства щодо реалізації його права, передбаченого ст.33 Закону України "Про оренду землі".
Вказує, що ТОВ "Надра Інвест" вже неодноразово зверталось з позовами до суду з вимогами визнати укладеним договір оренди землі та додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109, про визнання недійсним рішення №1943 від 29.08.2024, в задоволенні яких було відмовлено (справа №906/1220/24, №906/1071/24). Судами в даних справах було встановлено факт припинення переважного права товариства на укладення договору оренди на новий строк, що є преюдиційною обставиною, яка не потребує доказування.
Окрім того, відповідач зазначає, що товариство звернулось до Хорошівської селищної ради із заявою про встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109, яка була задоволена радою рішенням №2783 від 18.12.2025, тобто, питання отримання в користування земельної ділянки товариством вирішено у відповідності до ст. 66 Земельного кодексу України.
Щодо додаткового рішення Хорошівська селищна рада вказує, що розмір стягнутих з позивача витрат на правничу допомогу не є завищеним з огляду на кількість судових засідань, в яких брав участь її представник та на кількість додаткових пояснень, поданих стороною позивача, які доводилось вивчати перед кожним судовим засіданням. Будь-які підстави вважати, що саме дії Хорошівської селищної ради є неправомірними та відмовляти у зв`язку з цим у стягненні витрат вважає відсутніми.
ТОВ "Надра Інвест" подало до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача про відсутність переддоговірного спору спростовується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема наявністю звернення позивача до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди та надання проект договору, підготовкою відповідачем власного проекту договору оренди земельної ділянки, не погодження позивача із запропонованими умовами та направлення протоколу узгодження розбіжностей від 01.10.2024 з іншою редакцією істотних умов договору, непогодження відповідача із зазначеним протокол розбіжностей.
Вказує, що суд першої інстанції, а також відповідач у відзиві фактично виходять із того, що позивач повинен був обрати інший спосіб користування земельною ділянкою - шляхом встановлення земельного сервітуту. Однак, такий підхід є протиправним, оскільки обраний позивачем спосіб захисту - визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, при наявності рішення Хорошівської селищної ради №1944 від 29.08.2024 про передачу земельної ділянки саме в оренду шляхом укладення нового договору, є законним та відповідає характеру спірних правовідносин.
Щодо юридичного титулу користування земельною ділянкою для потреб надрокористування, позивач вказує про відсутність у законодавстві імперативної норми щодо обов`язковості або виключності застосування лише земельного сервітуту. Тому, суд, дійшовши до такого висновку, при наявності чинного рішення Хорошівської селищної ради №1944 від 29.08.2024 про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом укладення нового договору з позивачем, яке не скасоване та не визнане незаконним, фактично вийшов за межі предмета спору, визначеного позивачем.
22.04.2026 до суду від Хорошівської селищної ради надійшла заява, в якій повідомлено про укладення між сторонами договору про встановлення земельного сервітуту від 26.12.2025, тобто питання користування товариством земельною ділянкою з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 вирішено у спосіб, передбачений ст.66 Земельного кодексу України та будь-яких підстав для укладення договору оренди землі щодо цієї земельної ділянки не існує.
У судове засідання, що відбулося 23.04.2026, з`явився представник позивача, який підтримав викладені у апеляційній скарзі доводи та просив її задовольнити.
Представник відповідача надав свої заперечення та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваних рішень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ТОВ "Надра Інвест" є юридичною особою, яка зареєстрована за законодавством України - 04.08.2004, основним видом діяльності якого є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю.
Державною службою геології та надр України видано ТОВ "Надра Інвест" спеціальний дозвіл на користування надрами №3555 від 09.12.2004 на видобування корисних копалин на об`єкті надрокористування - Маславське родовище.
11.06.2009 між Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Надра Інвест" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 05.05.2009 №138 в строкове платне користування земельну ділянку землі промисловості, яка знаходиться на території Суховільської сільської ради, Володарсько-Волинського району (за межами населеного пункту на північний схід від с. Суховоля на відстані 0,5 км.) (а.с.14-16).
Пунктом 2 договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,8034 га, у тому числі рілля - 2,8034 га.
Згідно з п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 497267,00 грн з врахуванням коефіцієнта індексації 1,152 буде становити 572 851,58 грн.
Договір укладено строком на час дії ліцензії до 09.12.2024. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).
Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі у грошовій формі у розмірі 10% відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 57285,16 грн в рік.
Відповідно до п.п.15, 16 договору, земельна ділянка передається в оренду для розширення кар`єру промислової розробки та проммайданчика на Масловському родовищі гранітів. Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є Розпорядження голови обласної державної адміністрації №223 від 18.06.2007 "Про вилучення і надання земельних ділянок та погодження місць розташування об`єктів" (п.18 договору).
Згідно витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 має цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (а.с.20-25).
Актом приймання-передачі від 11.06.2009 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду строком до 09.12.2024 земельну ділянку загальною площею 2,8034 га, у тому числі рілля 2,8034 га для розширення кар`єру промислової розробки та проммайданчика на Масловському родовищі гранітів на території Суховільської сільської ради за межами населеного пункту с. Суховоля на відстані 0,5 км на північний схід (а.с.17).
17.11.2020 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором оренди від 11.06.2009, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.19).
30.04.2021 між Житомирською обласною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Надра Інвест" (орендар) укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 11.06.2009, якою внесено зміни до договору оренди землі та викладено п.2 та п.9 договору у новій редакції: "2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,8034 га (рілля), кадастровий номер 1821184300:05:001:0109 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами на території Хорошівської селищної ради Житомирського району." 
"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 25% податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 Податкового кодексу України на рік." (а.с.18).
Згідно спеціального дозволу на користування надрами ТОВ "Надра Інвест" продовжено строк його дії на 20 років, відповідно до наказу Державної служби геології та надр України №218 від 07.05.2024 (а.с.26).
25.07.2024 листом-повідомленням №13 ТОВ "Надра Інвест" звернулося до Хорошівської селищної ради, у якому повідомило орендодавця про продовження йому строку дії спеціального дозволу на користування надрами на 20 років, наказом №218 від 07.05.2024 та виявило намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі від 11.06.2009 шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на строк дії спеціального дозволу користування надрами (20 років). До вказаного листа додано проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (а.с.27-29).
Рішенням 28 сесії 9 скликання Хорошівської селищної ради №1943 від 29.08.2024 вирішено:
1. Внести зміни до договору оренди землі від 11.06.2009 між Житомирською ОДА з ТОВ "Надра Інвест", площею 2,8034 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0109, цільове призначення: 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського р-ну Житомирської обл.:
- замінити сторону договору орендодавця: Житомирську ОДА на Хорошівську селищну раду та зареєструвати право комунальної власності;
- пункт 5 договору викладено в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахування щорічної індексації становить 2 957 695,07грн".
2. Поновити TOB "Надра Інвест" договір оренди земельної ділянки, площею 2,8034 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0109, цільове призначення: 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського р-ну Житомирської обл., шляхом укладання нового договору терміном на 5 років з урахуванням щорічної індексації орендної плати згідно визначених коефіцієнтів.
3. Установити ТОВ "Надра-Інвест" річну орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 295 769,51грн.
4. ТОВ "Надра Інвест" укласти з Хорошівською селищною радою в особі селищного голови В.Столярчука договір оренди на земельну ділянку площею 2,8034 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0109, цільове призначення: 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського р-ну Житомирської обл. (а.с.39).
На виконання даного рішення Селищною радою підготовлено проект договору оренди земельної ділянки від 12.09.2024, яким передбачено строк оренди - 5 років, зі сплатою орендної плати в розмірі - 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 295 769,51 грн в рік (а.с.40-41).
ТОВ "Надра Інвест" не погодилось на укладення договору оренди у редакції, яку запропонувала селищна рада, про що повідомило останню листом №20 від 01.10.2024. Товариством надано орендодавцю протокол узгодження розбіжностей від 01.10.2024 у якому запропоновано власні редакції спірних пунктів договору оренди земельної ділянки (а.с.43-45).
ТОВ "Надра Інвест" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Хорошівської селищної ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 2,8034 га з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами в редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 у справі №906/1071/24 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Надра Інвест" на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 у справі №906/1071/24 змінено та викладено її мотивувальну частину рішення в редакції даної постанови. 
Апеляційний суд відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ "Надра Інвест" у справі №906/1071/24, у зв`язку з тим, що "у позовній заяві позивач фактично просить суд визнати укладеним договір у новій, повній редакції, яка виходить за межі протоколу узгодження розбіжностей, не відповідає редакції договору, щодо якої позивач готував протокол розбіжностей, та не була предметом реального погодження між сторонами".
Постановою Верховного Суду від 23.09.2025 у справі №906/1071/24 касаційні скарги ТОВ "Надра Інвест" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 (у редакції постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025), постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 та додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 у справі №906/1071/24 залишено без змін. 
Також, ТОВ "Надра Інвест" звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Хорошівської селищної ради, у якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Хорошівської селищної ради від 29.08.2024 №1943 в частині визначення ТОВ "Надра Інвест" 5-річного терміну оренди земельної ділянки та встановлення річної орендної плати в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 295 769,51 грн на рік; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 11.06.2009 у запропонованій позивачем редакції.
Рішенням Господарський суд Житомирської області від 08.05.2025 у справі №906/1220/24, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025, відмовив у задоволенні позову. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.09.2025 у справі №906/1220/24 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 08.05.2025 у справі №906/1220/24 залишено без змін.
З огляду на вказане, враховуючи, що господарський оборот між сторонами фактично триває, а правова визначеність ТОВ "Надра Інвест" під час фактичного користування земельною ділянкою відсутня, останнє звернулось з позовом у даній справі з вимогою про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки в редакції, що була предметом реального погодження між сторонами.
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (п.5 ст.126 Земельного кодексу України).
Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом
Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Правове регулювання поновлення договору оренди землі, визначено положеннями ст.33 Закону України "Про оренду землі".
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 внесено зміни до Закону України "Про оренду землі", зокрема, розділ ІХ "Перехідні положення" доповнено абзацом такого змісту:
"Правила, визначені ст.126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення"."
Разом з тим, відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі". Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі №906/1314/21. 
Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин та звернення позивача з позовом до суду діяла нова редакція Закону України "Про оренду землі" із внесеними змінами, а до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент вчинення дій, спрямованих на продовження договірних відносин. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що спірний договір оренди землі був укладений 11.06.2009, пунктом 8 якого передбачено, що його укладено строком на час дії ліцензії до 09.12.2024. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 
Таким чином, порядок поновлення договору оренди землі на новий строк у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами регламентовано частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди). 
Згідно з ч.1-3 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент закінчення договору) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
Відповідно до ч.4-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно з ст.122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Колегія суддів зазначає, що ст.33 Закону України "Про оренду землі" встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
При цьому імперативна норма ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (на момент звернення із вимогою про визнання укладеною додаткової угоди) передбачає, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін; у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Таким чином, саме орган місцевого самоврядування уповноважений визначати істотні умови такої оренди, а за відсутності такого рішення істотні умови не можуть бути визначені судом або орендарем одноособово в позовній заяві. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 902/453/23. 
Апеляційний судом встановлено, що ТОВ "Надра Інвест" звернулось до Хорошівської селищної ради з листом-повідомленням вих.№13 від 25.07.2024, у якому повідомило про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі від 11.06.2009 та просило раду поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Рішенням 28 сесії IX скликання Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області №1943 від 29.08.2024, серед іншого, вирішено:
"2. Поновити TOB "Надра Інвест" договір оренди земельної ділянки, площею 2,8034 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0109, цільове призначення - 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області, шляхом укладання нового договору, терміном на 5 років з урахуванням щорічної індексації орендної плати згідно визначених коефіцієнтів.
3. Установити ТОВ "Надра-Інвест" річну орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 295 769,51 грн"
На виконання даного рішення Хорошівською селищною радою підготовлено проект договору оренди земельної ділянки від 12.09.2024, яким передбачено: строк оренди - 5 років; орендна плата - 10% від НГО земельної ділянки .
01.10.2024 позивач надіслав відповідачу лист-відповідь № 20, в якому просив повторно розглянути лист-повідомлення вих.13 від 25.07.2024 про поновлення договору оренди землі на новий строк та привести умови проекту договору оренди земельної ділянки від 12.09.2024 до вимог діючого законодавства.
До даного листа ТОВ "Надра Інвест" долучено, зокрема протокол розбіжностей від 01.10.2024, у якому орендарем запропоновано такі редакції пунктів договору: пункт 7 - "договір укладено терміном на 20 років, але не довше строку дії наданого орендареві спеціального дозволу на користування надрами реєстраційний номер 3555 від 07.04.2024"; пункт 9 - "орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 25 % податку, обчисленого відповідно до ст.274 Податкового кодексу України та рішень Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про встановлення (затвердження) розміру земельного податку на відповідний рік". 
Тобто вказане свідчить про те, що орендодавець мав на меті намір змінити істотні умови договору в частині збільшення розміру орендної плати та зменшення строку дії договору.
Відповіді на вказаний лист Хорошівською селищною радою позивачу не надано, протокол узгодження не підписано.
Не погоджуючись із рішенням селищної ради №1943 від 29.08.2024 ТОВ "Надра Інвест" звернулося до суду з позовом до Хорошівської селищної ради про визнання протиправним та скасування такого рішення в частинах визначення 5-річного строку оренди та орендної плати у розмірі 10% від НГО земельної ділянки, а також визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 11.06.2009 у запропонованій позивачем редакції.
08.05.2025 Господарський суд Житомирської області ухвалив рішення у справі №906/1220/24, яке залишене без змін постановами Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 та Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.09.2025, про відмову у задоволенні позову.
У межах справи №906/1220/24, враховуючи недосягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, а також наявності спору у справі №906/1071/24, суди дійшли висновку про припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк на підставі ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі". При цьому суди вказали, що подальші дії сторін (вчинені за наслідками прийняття спірного рішення ради) спрямовані на укладання нового договору оренди землі на загальних підставах, що є окремим предметом судового розгляду у справі №906/1071/24 між тими ж сторонами, а тому рішення ради в оспорюваній частині підлягає оцінці саме в контексті укладення нового договору оренди, після припинення переважного права.
Також судом встановлено, що ТОВ "Надра Інвест" звернулося до суду з позовом до Хорошівської селищної ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами в редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 у справі №906/1071/24 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Надра Інвест" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 у справі №906/1071/24 змінено. Викладено мотивувальну частину рішення в редакції даної постанови, зокрема апеляційний господарський суд дійшов висновку, що проект договору від 12.09.2024, який направляла Хорошівська селищна рада позивачу, не відповідає змісту договору, редакція якого зазначена ТОВ "Надра Інвест" у прохальній частині позовної заяви. При цьому, з листа позивача від 01.10.2024 вбачається, що ТОВ "Надра Інвест" надіслало орендодавцю протокол узгодження розбіжностей лише щодо п.7 та 9 договору, тобто здійснило часткове врегулювання окремих положень договору, а не подало власну повну редакцію договору. Однак у позовній заяві товариство просило визнати укладеним договір у новій, повній редакції, яка виходить за межі протоколу узгодження розбіжностей, не відповідає редакції договору щодо якої позивач готував протокол розбіжностей та не була предметом реального погодження між сторонами.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2025 у справі №906/1071/24 рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 (у редакції постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025), постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 та додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 у справі №906/1071/24 залишено без змін.
З огляду на вказане, зроблені висновки у справах №906/1220/24 та №906/1071/24, зокрема щодо припинення переважного права позивача на укладення договору оренди землі на новий строк, з врахуванням ст.75 Господарського процесуального кодексу України, доведенню не підлягають.
Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ "Надра Інвест" про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 у запропонованій ним редакції, у зв`язку з продовженням строку дії спеціального дозволу на спеціальне користування надрами на 20 (двадцять) років. 
ТОВ "Надра Інвест" вказує, що рішення селищної ради №1943 від 29.08.2024 є чинним, не скасованим, відтак останнє має право на укладення договору оренди на умовах, визначених у протоколі розбіжностей, що відповідають нормам Кодексу України про надра та Податковому кодексу України.
Аналізуючи наведене, колегія суддів вказує, що встановлені у справах №906/1071/24 та №906/1220/24 преюдиційні обставини підтверджують факт реалізації позивачем свого переважного права на поновлення договору оренди, а також факт прийняття селищною радою відповідного рішення про таке поновлення. Однак, у зв`язку з наявністю протоколу розбіжностей та недосягненням сторонами згоди щодо істотних умов договору, договір оренди на новий строк укладено не було, що зумовило припинення переважного права ТОВ "Надра Інвест".
Зазначені обставини є встановленими та, відповідно до вимог процесуального закону, не підлягають повторному доказуванню.
Колегія суддів зазначає, що рішення селищної ради №1943 від 29.08.2024 було ухвалене саме як відповідь на подану ТОВ "Надра Інвест" заяву про поновлення договору оренди землі, тобто в межах реалізації позивачем свого переважного права на поновлення такого договору, а не як самостійне рішення щодо укладення нового договору оренди.
При цьому, як уже встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили у справах №906/1220/24 та №906/1071/24, переважне право позивача припинилось, у зв`язку з недосягненням сторонами згоди щодо його істотних умов.
За таких обставин, посилання позивача на рішення Хорошівської селищної ради як на підставу для визнання договору оренди укладеним є безпідставним, оскільки останнє було прийняте лише в межах розгляду питання про поновлення договору оренди з реалізацією переважного права позивача, яке на момент розгляду даної справи є припиненим. 
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів подання позивачем до Хорошівської селищної ради інших заяв, спрямованих на укладення нового договору оренди землі та прийняття радою відповідного рішення за результатом розгляду заяв. А тому, останній не позбавлений права в загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України та Кодексу України про надра, звернутися до Хорошівської селищної ради з метою отримання в користування земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109 у зв`язку з наявністю спеціального дозволу на користування надрами для промислової розробки Маславського родовища гранітів на строк дії такого спеціального дозволу. 
Щодо тверджень апелянта про наявність між сторонами переддоговірного спору, посилаючись на: звернення позивача до відповідача з листом - повідомленням про поновлення договору оренди; підготовка відповідачем власного проекту договору оренди земельної ділянки; не погодження позивача із запропонованими умовами та направлення протоколу розбіжностей від 01.10.2024 з викладення істотних умов в іншій редакції; не погодження відповідачем зазначеного протоколу розбіжностей, колегія суддів зазначає, що усі ці дії були вчинені виключно в межах процедури реалізації ТОВ "Надра Інвест" свого переважного права на поновлення договору оренди відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі". 
Вказані правовідносини не виходили за межі механізму, передбаченого ст.33 Закону України "Про оренду землі" та були спрямовані саме на поновлення чинного договору оренди, а не на укладення нового договору на загальних засадах, визначених Земельним кодексом України.
Крім того, навіть у поданому ТОВ "Надра Інвест" листі- відповіді №20 від 01.10.2024 з протоколом розбіжностей, останнє просило відповідача повторно розглянути лист-повідомлення вих.13 від 25.07.2024 про поновлення договору оренди землі на новий строк, тобто лист, яким орендар виявив намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі від 11.06.2009 шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Таким чином, вищенаведені обставини не підтверджують наявності переддоговірного спору щодо укладення нового договору оренди землі, а лише свідчать про реалізацію позивачем процедури переважного права, яке у зв`язку з недосягненням згоди щодо істотних умов договору є припиненим. 
Щодо доводів апелянта про спонукання відповідача до укладення договору оренди землі, у зв`язку з тим, що останній у своїй компетенції прийняв рішення про надання земельної ділянки в оренду, встановивши істотні умови такого договору оренди, тобто в останнього було волевиявлення на надання земельної ділянки позивачу в оренду, колегія суддів зазначає, що сам факт прийняття органом місцевого самоврядування рішення в межах процедури реалізації переважного права орендаря не є безумовним підтвердженням виникнення обов`язку укласти договір у запропонованій редакції. Таке рішення є складовою процедури погодження умов договору та не підміняє собою досягнення згоди сторін щодо його істотних умов.
Відтак, у зв`язку з неузгодженням істотних умов договору сторонами та встановленим припиненням переважного права позивача, апеляційний суд вважає відсутнім виникнення обов`язку у Хорошівської селищної ради на укладення договору оренди в редакції позивача або в редакції, що не була остаточно погоджена сторонами.
Щодо юридичного титулу користування земельною ділянкою для потреб надрокористування, апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Надра Інвест" є юридичною особою, основним видом діяльності якого є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю. Товариство здійснює діяльність з видобутку корисних копалин, згідно спеціального дозволу на користування надрами №3555 від 09.12.2004, виданого Державною службою геології та надр України.
У рамках дії спеціального дозволу №3555 від 09.12.2004 товариству надано право на користування надрами на об`єкті - Маславського родовища, площею 3,8 га.
Земельна ділянка з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109, загальною площею 2.802 га, розташована в межах Маславського родовища гранітів (а.с.16). Згідно витягу з Державного земельного кадастру, цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (а.с.20-25).
Згідно з ч.1 ст.13 та ч.1 ст.14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
За приписами ст.24 Кодексу України про надра, користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції.
Статтею 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр мають право здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу тощо.
Права та обов`язки користувача надр виникають з дня, наступного за днем внесення інформації про спеціальний дозвіл на користування надрами до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами, якщо в такому спеціальному дозволі на користування надрами не передбачено більш пізній строк, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено самою угодою, та діють до завершення строку дії спеціального дозволу на користування надрами або до набрання законної сили рішенням суду про дострокове припинення прав на користування надрами (припинення дії спеціального дозволу на користування надрами) з підстав, встановлених цим Кодексом.
При цьому ст.18 Кодексу України про надра передбачено особливості надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами. Відповідно до якої, надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених ст.23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.
Згідно з положеннями ст. 18-118 Кодексу України про надра у разі якщо для провадження діяльності з видобування корисних копалин є необхідним надання в користування земельних ділянок державної чи комунальної власності, які на момент проведення аукціону чи конкурсу з надання надр у користування сформовані як об`єкт цивільних прав, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, уповноважений здійснювати розпорядження такими земельними ділянками, до початку проведення такого аукціону (конкурсу) за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, затверджує перелік земельних ділянок державної, комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону, конкурсу, і які мають бути передані йому в користування для видобування корисних копалин. Розпорядження такими земельними ділянками здійснюється з такими особливостями:
1) строк дії договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію щодо таких земельних ділянок може бути продовжений лише у разі, якщо вони не будуть після закінчення їх строку передаватися в користування користувачу надр для видобування корисних копалин;
2) земельні ділянки не можуть передаватися у власність (крім випадків передачі їх власникам розташованих на них будівель, споруд);
3) земельні ділянки не можуть передаватися у постійне користування будь-якій особі, крім користувача надр;
4) земельні ділянки можуть передаватися в оренду, на правах емфітевзису, суперфіцію лише на строк до надання земельної ділянки користувачу надр;
5) на земельній ділянці не може бути встановлений земельний сервітут, який унеможливлює використання земельної ділянки користувачем надр після передачі земельної ділянки йому в користування.
Згідно з ч.4 ст.66 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, здійснюється після оформлення в установленому порядку прав користування надрами та відновлення земель згідно із затвердженим робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.
Відповідно до цієї норми земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються у користування власникам спеціальних дозволів на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин, а також на видобування корисних копалин шляхом встановлення земельних сервітутів у межах ділянок надр та строків дії спеціальних дозволів на користування надрами.
Разом з тим, суд зазначає, що зазначена норма не містить імперативного припису щодо обов`язковості або виключності застосування земельного сервітуту як єдиного юридичного титулу користування земельною ділянкою.
Суд враховує, що Земельним кодексом України передбачено декілька форм права користування земельною ділянкою, зокрема право оренди, суборенди, сервітуту та емфітевзису, а тому земельне законодавство не передбачає заборони на застосування будь-якої з них. 
Такої ж заборони і не містить Кодекс України про надра.
Відтак, висновок суду першої інстанції, що земельний сервітут є єдиним можливим юридичним титулом користування земельною ділянкою для потреб надрокористування, колегія суддів вважає помилковим, однак вказане не впливає на правильність вирішення спору по суті та не спростовує висновку суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у позові.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що між сторонами укладено договір про встановлення земельного сервітуту від 26.12.2025 (за яким 18.03.2026 проведено реєстрацію права користування ТОВ "Надра Інвест" на земельну ділянку з кадастровим номером 1821184300:05:001:0109), який на момент розгляду справи є дійсним та не припинений у встановленому законом порядку. 
Таким чином, існування чинного сервітуту виключає правову необхідність та обґрунтованість укладення додаткового договору оренди, оскільки це призвело б до дублювання правових режимів користування однією земельною ділянкою.
Щодо оскарження додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача звернувся до суду першої інстанції із заявою про стягнення з позивача 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
13.10.2025 між Хорошівською селищною радою Житомирського району Житомирської області (клієнт) та адвокатом Ващук Юлією Сергіївною укладено договір про надання правничої допомоги №487, згідно п.1.1 якого цей договір є домовленістю, за якою одна сторона - адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) в справі №906/1299/25 в суді першої інстанції на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої до-помоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно п.3.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги в суді першої інстанції по договору складає 30000 грн, які клієнт зобов`язаний сплатити на розрахунковий рахунок адвоката.
Відповідно до п.3.2 договору сума грошових коштів, що підлягає сплаті, визначається на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг.
05.02.2026 між сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг, згідно договору про надання правничої допомоги №487 від 13.10.2025, згідно з яким адвокатом надано послуги на загальну суму 30 000,00грн, а саме: вивчення позовної заяви та підготовка відзиву на позовну заяву по справі №906/1299/25; підготовка додаткових пояснень по справі №906/1299/25; вивчення додаткових пояснень ТОВ "Надра Інвест" від 27.10.2025, від 01.02.2026; участь в судових засіданнях: 22.10.2025, 17.11.2025, 04.12.2025, 15.01.2026, 04.02.2026 у Господарському суді Житомирської області по справі №906/1299/25.
Суд першої інстанції, дослідивши поданий акт дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому враховуючи принципи справедливості й верховенства права, співмірності й розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтованою сумою витрат Хорошівської селищної ради на отримання правничої допомоги у даній справі у суді першої інстанції є 15 000,00грн. 
Оцінивши виконані адвокатом відповідача юридичні послуги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Хорошівською селищною радою доведено надання їй послуг правової допомоги під час розгляду справи №906/1299/25 у Господарському суді Житомирської області.
За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги визначені ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо та причинно пов`язаних з розглядом справи, проаналізувавши подані заявником докази в підтвердження понесених витрат, враховуючи критерії реальності та розумності понесених витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, час витрачений адвокатом, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відшкодуванню відповідачу підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн, як такі, що відповідають критерію розумної необхідності, є співмірними із виконаною адвокатом роботою, а їх відшкодування не матиме надмірний характер.
Оцінюючи доводи апелянта про те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, що унеможливлює покладення на нього судових витрат, відповідно до ч.9.ст.129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
Вищевказана норма може бути застосована при наявності одночасно таких умов: вирішення судом спору по суті; встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони. При цьому суд має оцінювати поведінку /дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі з використанням критеріїв, визначених у ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України; враховувати загальні засади цивільного законодавства, такі як справедливість, добросовісність та розумність, які і встановлюють певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Варто зазначити, що норма ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України носить диспозитивний характер і є правом суду на її застосування з урахуванням конкретних обставин та за внутрішнім переконанням. Таким чином, встановлено право, а не обов`язок суду розподілити судові витрати у відповідний спосіб. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2024 у справі №910/11896/23)
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність встановлених неправомірних дій відповідача, які могли б бути підставою для застосування ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, та зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано й у відповідності до вимог процесуального закону вирішив питання розподілу судових витрат, правомірно стягнувши з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.
У силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваних рішень судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування ухвалених у справі рішень, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 у справі № 906/1299/25 без змін, з огляду на що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" задоволенню не підлягає.
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно з ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 у справі № 906/1299/25 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 у справі №906/1299/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена "29" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Хабарова М.В. 

Суддя   Мамченко Ю.А. 

Суддя   Петухов М.Г.