ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/515/26
Провадження № 33/820/492/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Киричука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2026 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.
За постановою судді, 11 березня 2026 року о 20 год 03 хв в селі Кузьмин вулиця Робоча (Колгоспна), 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Красилівського районного суду від 19 травня 2026 року та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Уважав, що рішення суду першої інстанції є незаконним, бо було постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції не перевірив фактичні обставинам справи та не дав відповідної оцінки доказам, які доводять його невинуватість, не врахував того факту, що відсутні докази керування ним транспортним засобом DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 .
Окрім того, вказував, що цим транспортним засобом керував саме ОСОБА_2 , який після завершення руху вибіг з нього. На відеозаписах видно, що в момент зупинки транспортного засобу на пасажирському передньому сидінні знаходився він, ОСОБА_1 .
Так, суд першої інстанції поклав в основу доказів показання працівника поліції, який не може бути свідком правопорушення, та не може встановлювати факти, які з огляду на закон установлюються в документах.
На його думку, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Тому належних та допустимих доказів про наявність в його діях порушення п.2.1 Правил дорожнього руху та складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять. З цих підстав провадження у справі слід закрити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Киричука С.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає в повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає стягнення за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно з п.п. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.п. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджені: 
- відомостями з протоколу серії ЕПР1 № 612620 від 11 березня 2026 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП;
- постановою інспектора ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області серії ЕНА № 6590846 від 30 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, та довідкою про притягнення до відповідальності за вказане порушення;
- довідкою із бази даних «ЦУНАМІ», про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;
- матеріалами відеозапису.
До матеріалів справи додано копію постанови ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області серії ЕНА № 6590846 від 30 січня 2026 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн (згідно обставин правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування).
Із відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції у темну пору доби з ввімкненими проблисковими маячками переслідували транспортний засіб, який перебував у безперервному русі. Після того, як патрульний транспортний засіб наздогнав транспортний засіб DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 , останній почав рухатися заднім ходом. При цьому, ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, дивився назад та одночасно здійснював керування.
Інших осіб, крім ОСОБА_1 , в транспортному засобі чи поруч з ним не було, на відеозаписі відсутні будь-які інші особи, окрім нього та поліцейських, що підтверджується відеофайлами з назвами «VID20260319_102901» та «export-q13l34t».
Крім того, апеляційний суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, бо такі є неспроможними та спростовані відеозаписом.
Отже, враховуючи відомості вищезазначених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Відеозапис факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є єдиним джерелом доказів правопорушення, враховано також й інші докази в справі, які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють один одного, що свідчить про їх об`єктивність.
Отже, така процесуальна позиція ОСОБА_1 (свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав) з урахуванням усіх доказів, що долучені до матеріалів цієї справи, розцінюється судом як обраний спосіб захисту та уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Також відхиляються твердження ОСОБА_1 та його захисника Киричука С.В. про неналежність і недопустимість наявних в матеріалах справи доказів.
Переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Усі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Відомості, зазначені у вказаному протоколі (який складений відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення), відповідають тим фактичним обставинам, які встановлені в ході розгляду справи.
За таких обставин ОСОБА_1 та його захисник Киричук С.В. не надали доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не містять їх і матеріали справи.
З огляду на викладене, зібрані у справі докази в їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому відсутні підстави для її задоволення – скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови – є безпідставними.
Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, воно відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Судом першої інстанції належним чином ураховано, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що відсутність у порушника посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами (позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20).
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Матущак М.С.