Єдиний унікальний № 946/3963/26 
Провадження № 1-кп/946/423/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________

ВИРОК
Іменем України

16 червня 2026 року        м. Ізмаїл
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого – судді    ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання   ОСОБА_2 , 
розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162150000236, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітню та двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі – КК),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1. ОСОБА_3 у невстановлені час та місці, вступив у кримінально протиправну змову з іншою особою, маючи умисел на незаконний збут вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року №576, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077, 13.03.2026, попередньо узгодивши дії з іншою особою, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 (далі – с. Матроска), очікував на зустріч іншої особи з ОСОБА_6 , який діяв під контролем працівників поліції, у с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області (далі – с.Ларжанка). Надалі, інша особа сіла в автомобіль ОСОБА_6 , після чого обидва направилися до с. Матроска, де зупинилися на перехресті вул. Пушкіна та Дунайської. Далі, інша особа, попередньо узгодивши свої дії з ОСОБА_3 , вийшла з автомобіля ОСОБА_6 та направилася до будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_3 , де останній передав іншій особі полімерний пакет, всередині якого знаходилася металева коробка із ручною осколковою гранатою DM51, ручною осколковою гранатою М67, двома ручними осколковими гранатами RG-4, що є вибуховими пристроями та належать до категорії бойових припасів, які інша особа винесла з подвір`я будинку ОСОБА_3 та передала пакет із вищевказаними предметами ОСОБА_6 , отримавши від нього за продаж осколкових ручних гранат грошові кошти у сумі 22 000 грн. Після чого, ОСОБА_7 повернувся за місцем мешкання ОСОБА_3 , передавши останньому отримані грошові кошти.
Надалі, ОСОБА_3 , попередньо узгодивши свої дії з іншою особою, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, 03.04.2026 близько 20:00 год. очікував за місцем свого проживання на зустріч іншої особи з ОСОБА_6 у с. Ларжанка. Надалі, інша особа сіла до автомобіля ОСОБА_6 , після чого обидва направилися до с. Матроска, де зупинилися на перехресті вул. Пушкіна та Тітова. Інша особа, попередньо узгодивши свої дії з ОСОБА_3 , отримала від ОСОБА_6 за попередньою домовленістю грошові кошти у сумі 9 000 грн за покупку гранат, вийшла з автомобіля ОСОБА_6 та направилася до будинку за місцем мешкання ОСОБА_3 , де тримала від останнього полімерний пакет, всередині якого знаходилися дві ручні осколкові гранати DM51, після чого інша особа передала їх ОСОБА_6 . Після передачі ОСОБА_6 полімерного пакету з двома гранатами, інша особа вийшла з машини ОСОБА_6 та направилася за місцем мешкання ОСОБА_3 , де передала останньому грошові кошти у сумі 9 000 грн за продані гранати.
Далі, 03.04.2026 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , отримані від продажу двох ручних осколкових гранат DM51 грошові кошти у сумі 9 000 грн, які були заздалегідь ідентифіковані, були вилучені.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК, а саме збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

2.Крім того, ОСОБА_3 , не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у невстановлений час, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , придбав шляхом збору листя та суцвіття з рослин роду конопель, після чого шляхом сушіння та подрібнення виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, який в подальшому зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту до 03.04.2026, коли в період часу з 19:49 год. до 22:25 год. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за вищевказаною адресою співробітниками поліції в підсобному приміщенні виявлено та вилучено вказаний наркотичний засіб – канабіс – масою у висушеному стані 10,24 г та фрагмент полімерної пляшки із керамічною ємністю із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено – екстракт канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,356 г. 
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 263. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
1. Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу –
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.»
«Стаття 309. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту – 
караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не піддав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності його позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються його особи, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
5.Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що березні – квітні 2026 року він на прохання ОСОБА_8 здійснив купівлі через Телеграм-канал гранати, які продав іншій особі також через ОСОБА_8 . Під час проведення обшуку 03.04.2026 за місцем його проживання були знайдені та вилучені 9 000 грн, які перед цим йому приніс ОСОБА_9 . Також під час обшуку 03.04.2026 за місцем його проживання поліцією була знайдена та вилучена наркотична речовина, а саме канабіс, який він за декілька днів самостійно виготовив з рослин коноплі, що проростали на його присадибній ділянці, для власного вживання. 
6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість  ОСОБА_3  у вчиненні ним кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом у повному обсязі.
7.При цьому суд вважає за необхідне привести кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 за першим епізодом обвинувачення про збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу у відповідність до положень КК. 
8.Так, стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 за цим епізодом обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК, як незаконний збут вибухових пристроїв, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тоді як, як було вище наведено, ч. 1 ст. 263 КК передбачена кримінальна відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Ані ч. 1 ст. 263 КК, ані іншою частиною цієї статті не передбачена така кваліфікуюча ознака як «вчинення за попередньою змовою групою осіб».
9.Стаття 29 КК регулює кримінальну відповідальність співучасників, та її ч. 1 передбачено, що виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинене ним кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 2 вказаної статті організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.
10.Ані вказаною ст. 29 КК, що регулює кримінальну відповідальність співучасників, ані іншою нормою КК, не передбачена відповідальність співучасників за відповідною частиною ст. 28 КК, яка передбачає форми співучасті, і за тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем (співвиконавцем), у випадку відсутності відповідної кваліфікуючої ознаки щодо форми співучасті у відповідній статті Особливої частини КК. У даному випадку вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (частина 2 або 3 ст. 28 КК) відповідно до ст. 67 КК лише може бути визнано обставиною, що обтяжує покарання виконавця (співвиконавця), і кваліфікація його дій за відповідною частиною ст. 28 КК і тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем (співвиконавцем), є зайвою. Окрім зазначеного випадку (ч. 2 ст. 29 КК) також і ст. 16 КК передбачена можливість настання відповідальності за нормами Загальної частини КК, а саме за статтею 14 або 15, та за статтею (частиною статті) Особливої частини КК (у випадку вчинення незакінченого кримінального правопорушення). КК жодних інших випадків настання кримінальної відповідальності за нормою Загальної частини КК та за статтею (частиною статті) Особливої частини КК не передбачено.
11.Про це неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, в постановах від 10.12.2024 у справі №163/2670/21 та від 25.10.2025 у справі № 459/176/23.
12.Так, у вказаних постановах Верховний Суд наголосив, що у формулі кримінально-правової кваліфікації вказуються, окрім інкримінованої особі статті Особливої частини кримінального закону, статті Загальної частини кримінального закону лише у випадках зазначення стадії вчинення кримінального правопорушення (готування або замах) або ж для вказівки на роль особи, крім ролі виконавця (організатор, підбурювач або пособник). Вказівка у формулі кримінально-правової кваліфікації на інші статті Загальної частини кримінального закону (у тому числі на форму співучасті) є зайвою.
13.Хоча додаткове покликання на ч. 2 ст. 28 КК в цьому випадку й є зайвим, однак його наявність жодним чином не впливає на долю обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому провадженні (на що також звернув увагу Верховний Суд у подібній справі, а саме в постанові від 25.10.2025 у справі № 459/176/23), тому суд вважає за необхідне лише привести кримінально-правову кваліфікацію його дій відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність (КК), у зв`язку з чим кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК, як збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу без посилання на ч. 2 ст. 28 КК та без зазначення такої кваліфікуючої ознаки, як «вчинення за попередньою змовою групою осіб». По другому епізоду обвинувачення суд повністю погоджується з наданою стороною обвинувачення кримінально-правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_3 , та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
14.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.
15.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
16.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 – 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
17.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів та умисний тяжкий злочин у сфері громадської безпеки.
18.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
19.Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, середніх ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, наявності у нього на утриманні трьох неповнолітніх осіб, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі та за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі, але в межах санкцій, а за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання зі звільненням від його відбування є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання зі звільненням від його відбування повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
20.На думку суду, з урахуванням даних досудової доповіді, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його виправленню, окрім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК як обов`язкових, сприятимуть також і додатково покладені обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 3 ст.76 КК, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Крім того, на думку суду виправленню ОСОБА_3 сприятиме також і обов`язок, що передбачений п. 3 ч. 3 ст. 76 КК, а саме працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), оскільки праця неодмінно сприятиме виправленню обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
21.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2026 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого на теперішній час сплив. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло. 
22.Крім того, в силу ч. 1 ст. 96-1 КК, ч. 9 ст. 100 КПК у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати такий захід кримінально-правового характеру, як спеціальна конфіскація щодо грошей, які були предметом кримінального правопорушення. 
23. Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК, п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.
24.Отже, у зв`язку з викладеним, грошові кошти у сумі 9 000 грн., купюрами по 1 000 грн.: БМ0530888, ЗК5062374, ВС9203867, ЗТ5248047, АЄ2843537, АИ1169759, ГС2981323, ЗП5246862, БП0566023, на які був накладений арешт ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2026, підлягають спеціальній конфіскації в дохід держави як гроші, які одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
25.Крім того, суд також враховує положення ч. 2 ст. 96-2 КК, згідно з якими у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті (у тому числі, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна), були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті (у тому числі, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна), на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.
26.Враховуючи, що ОСОБА_3 збув ОСОБА_6 , окрім 03.04.2026 гранат на суму 9 000 грн, також і 13.03.2026 на суму 22 000 грн, які не були вилучені у нього під час обшуку, то, виходячи з наведених положень ч. 2 ст. 96-2 КК, суд має винести рішення про спеціальну конфіскацію також і цієї грошової суми.
27.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.
28.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових вибухо-технічних експертиз № СЕ-19/116-26/6481-ВТХ від 26.03.2026 у сумі 8 914 грн, № СЕ-19/116-26/9770-ВТХ від 18.05.2026 у сумі 4 813,60 грн та судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/116-26/9250-НЗПРАП від 30.04.2026 у сумі 4 813,60 грн, № СЕ-19/116-26/9256-НЗПРАП від 05.05.2026 у сумі 4 813,60 грн, а всього в загальному розмірі 23 354,80 грн.
Керуючись ст. ст. 369 – 371, 373 – 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд –

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК, та призначити йому покарання:
– за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років;
– за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі на строк один рік.
2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
3.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в три роки не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
4.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:
– періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
– повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
– не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
– працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
– виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
5.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16 червня 2026 року.
6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 23 354,80 грн (двадцять три тисячі триста п`ятдесят чотири гривні 80 копійок).
7.З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2026 та від 07.04.2026 арешти, та:
– рештки гранати із написом на корпусі: «HDR SPLITTER DM51A1 LOS PHE-4-2» та на важелі «HGRZ DM82A1B1 LOS DN-5-110»; рештки гранати в циліндричному корпусі із маркуванням на копусі «GRENADE HAND SMK SCR RP L84A3 та BCK-10-16080»; рештки гранати в циліндричному корпусі із маркуванням: «PB-12E002-001» та із маркуванням на важелі: «FUZE M201A1 MOO 3COP12 B325-002»; рештки гранати круглої форми із маркуванням на корпусі: «TNS 18E-26-019 3126» та із маркуванням на важелі: «FUSE M213 NAM20K 039-002»; рештки дох гранат у циліндричному корпусі із ідентичними написами на корпусах: «RG-4 S517194tno TNT S212183»; рештки двох гранат із ідентичними написами на корпусах: HGR SPLITTER DM51A1LOSWAL-4-8 із запалами, на важелях яких ідентичні написи: HGRZ DM82A1B1 LOS DN-5-135; саморобний пристрій для куріння (бульбулятор), що складається із фрагментів пластикової пляшки; речовину рослинного походження, – знищити;
–мобільний телефон «Samsung Galaxy» M14 5G, із сім карткою: НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , в чохлі типу книжечка; мобільний телефон «Redmi Note 10 Pro» в корпусі темно-сірого кольору у прозорому силіконовому чохлі, імеі 1: НОМЕР_4 із сім карткою: НОМЕР_5 ; відеокамеру із написом: TG1/Y QC11/D524211956637DBVS6LTX із флеш носієм micro SD «Kingston CANVAS GOL Plus», об`ємом пам`яті 256 GB, – повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;
–до грошових коштів у сумі 9 000 грн., купюрами по 1 000 грн.: БМ0530888, ЗК5062374, ВС9203867, ЗТ5248047, АЄ2843537, АИ1169759, ГС2981323, ЗП5246862, БП0566023, – застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави як гроші, які одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
8.У силу ч. 2 ст. 96-2 КК застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави з ОСОБА_3 грошової суми, що відповідає вартості гранат, які ОСОБА_3 збув без передбаченого законом дозволу 13.03.2026 у розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі) грн.
9.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.
11.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
12.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
13.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду      ОСОБА_1