ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/1929/26
Провадження № 33/820/355/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника ОСОБА_1 – адвоката Годнюка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Годнюка С.В. на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя по АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/частини НОМЕР_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ),

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору у дохід держави.
За постановою суду  ОСОБА_1 о 20:26 год. 06 березня 2026 року по вул. Троїцька, 19, в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», з державним номерним знаком НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння, який, зі згоди водія, зафіксовано в установленому законодавством порядку на місці зупинки, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, тест №2984, результат – 2,66‰, з яким водій погодився, чим порушив п.2.9.а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Годнюк С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апелянт вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам щодо повноти та належної вмотивованості судового рішення, оскільки у ній відсутній детальний аналіз доказів, на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість особи, а також не наведено переконливих мотивів відхилення доводів сторони захисту та заявлених клопотань. 
Сторона захисту стверджує, що працівники поліції, достовірно знаючи про статус особи як військовослужбовця, були зобов`язані діяти відповідно до спеціальної процедури, визначеної ст. 266-1 КУпАП та забезпечити виклик представників ВСП, однак вони не вжили жодних дій для залучення ВСП, чим проігнорували спеціальний порядок. Отже, процедура огляду проведена з порушенням ст. 266-1 КупАП, уповноважений орган ВСП не був залучений, протокол складений неналежним суб`єктом, апелянт вважає, що всі отримані докази не можуть вважатися належними та допустимими, а тому фактично у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 . Апелянт звертає увагу, що зі змісту протоколу серії № 608092 від 06.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в розділі «Опис установлених даних», не вказано та протокол не містить жодних зазначень на ознаки алкогольного сп`яніння, а отже з цього слідує, що працівник поліції не встановив ознаки алкогольного сп`яніння, а тому не мав обґрунтованого права вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, посилається на те, що підставою для зупинки транспортного засобу працівники поліції вказували порушення правил дорожнього руху, а саме відсутність номерного знаку, однак належні та допустимі докази вчинення таких порушень у матеріалах справи відсутні. За таких обставин зупинка транспортного засобу була здійснена без належних правових підстав, що свідчить про незаконність початкової процесуальної дії, зокрема проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння чи відмова від проведення огляду та складання протоколу за ст. 130 КУпАП, не можуть вважатися законними та не можуть бути покладені в основу притягнення особи до відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Годнюка С.М., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608092 від 06 березня 2026 слідує, що ОСОБА_1 о 20:26 год. 06 березня 2026 року по вул. Троїцька, 19 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння, який зі згоди водія, зафіксовано в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, тест №2984, результат – 2,66‰, з яким водій погодився, чим порушив п.2.9.а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.
Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, зокрема даними:
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 березня 2026; 
- чеку тесту №2984 від 06.03.2026 року, згідно з яким результат огляду на виявлення алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, а саме становить 2,66 проміле;
- відеозапису події від 06.03.2026, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Алкотест Драгер 6820" та виявлення у нього стану сп`яніння -2,66 проміле.
У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, місцевим судом та судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, із дослідженого у суді апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 . Під час зупинки транспортного засобу, у ході спілкування, поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що його було проінформовано після чого, без значного проміжку часу, було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 2,66 проміле, що свідчить про стан алкогольного сп`яніння саме під час керування, з яким ОСОБА_1 погодився, не висловлюючи будь-яких зауважень чи заперечень.
Доводи апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, без повідомлення та участі посадової особи, уповноваженої на те начальником Військової служби правопорядку ЗСУ, апеляційним судом відхиляються, оскільки, відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Стаття 266-1 КУпАП передбачає огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту цієї статті, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З огляду на викладене, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для військових відрізняється від цивільних. 
Ст. 130 КУпАП належить до адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Повноваження щодо зупинки транспортного засобу, огляду на стан сп`яніння, складання протоколу мають органи Національної поліції. Військова служба правопорядку (ВСП) здійснює правопорядок під час військової служби, у межах військових об`єктів, гарнізонів, під час виконання службових обов`язків. 
У даній справі судом апеляційної інстанції було встановлено, що у вказаний день та час ОСОБА_1 , після служби їхав додому, тобто, не перебував безпосередньо, при виконанні службових обов`язків, відповідно протокол відносно нього підставно склав поліцейський, а не посадова особа 
Не заслуговують на увагу й доводи захисту про відсутність у протоколі зазначення ознак алкогольного сп`яніння, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність законних підстав для проведення огляду.
Як убачається з матеріалів справи та досліджених судом доказів, факт виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю наявних доказів, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, та актом огляду на стан алкогольно сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, а також іншими матеріалами справи. Саме лише не зазначення у фабулі протоколу повного переліку ознак сп`яніння не є істотним порушенням, яке б свідчило про незаконність проведення огляду чи автоматично виключало можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення виписана об`єктивна сторона правопорушення, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Крім того, відповідно до усталеної судової практики, протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним джерелом доказів у справі, а тому його окремі недоліки підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами.
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність зупинки транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , було виявлене працівниками поліції порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме відсутність номерного знака в автомобілі. 
Наведені обставини самі по собі надавали працівникам поліції право на зупинку транспортного засобу, відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію».
Колегія суддів враховує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. Підстав вважати, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи чи допущено істотні порушення норм матеріального або процесуального права, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильності висновків суду та не дають підстав для її скасування.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у апеляційного суду відсутні.
Суд першої інстанції перевірив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення та дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, так як він розумів суть висунутого йому обвинувачення та здійснював захист від нього. 
Всі інші доводи, наведені в апеляційній скарзі та захисником в судовому засіданні, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
На переконання суду апеляційної інстанції позиція ОСОБА_1 , свідчить про його намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відповідні твердження апеляційної скарги є способом його самозахисту.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2026 стосовно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Годнюка С.В. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду     Кулеша Л.М.