Справа № 211/3891/25
Провадження № 2/211/205/26

РІШЕННЯ
іменем України

05 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Лебеженка В.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Строганової Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» - Левченко Ю.В. звернувся до суду з позовною заявою через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором №22030000543891 від 01.11.2021 станом на 26.03.2025 у загальному розмірі 228 420 грн. 06 коп., що включає: залишок простроченого кредиту – 157 322 грн. 66 коп., залишок прострочених процентів – 2 грн. 32 коп., залишок прострочених комісій – 71 095 грн. 08 коп.; стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2 741 грн. 04 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 01.11.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №22030000543891, який складається із публічної частини договору (Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, затверджений банком та розміщений на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua, далі – УДБО) та індивідуальної частини. Підписанням кредитного договору у формі заяви відповідно до ст. 642 ЦК України, клієнт акцептує публічну пропозицію АТ «Банк Кредит Дніпро» на укладання УДБО і беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі погоджується з тим, що може обирати будь-які послуги передбачені УДБО. Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір. Клієнт зазначеною заявою підтвердив, що перед поданням цієї заяви ознайомився та згодний з тарифами банку та умовами УДБО, що знаходиться на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua та/або в установі банку. Також клієнт зазначив, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситися в УДБО. За умовами кредитного договору банк надав позичальникові 01.11.2021 у тимчасове платне користування грошові кошти – кредит у сумі 179 986 грн. 01 коп. строком на 36 місяців з кінцевою датою погашення кредиту – 01.11.2024, за цільовим призначенням – на споживчі потреби, зі сплатою процентів за користування ним за фіксованою ставкою у такому розмірі: на строкову заборгованість – 0,001% річних, на прострочену заборгованість – 56% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у % від суми кредиту і її розмір встановлений у певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування. Одночасно з укладенням кредитного договору, ОСОБА_1 уклав з АТ СК «ТАС» договір добровільного страхування життя від 01.11.2021 за №TS-22030000543891, розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 18 864 грн. 00 коп., вигодонабувачем за цим договором страхування є АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». За умовами кредитного договору, клієнт доручив банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування. У розділі 3 кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позивальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позивальника під текстом договору, а також під текстом паспорту споживчого кредиту. 
Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав. Однак, позичальник свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами та комісією ні протягом строку дії договору, ні по завершенню не виконав належним чином, в результаті чого станом на 26.03.2025 утворилась заборгованість у загальному розмірі 228 420 грн. 06 коп. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду від 25.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Частково не погоджуючись з пред`явленими вимогами та заперечуючи проти їх задоволення в частині стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 06.05.2025 відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов. Свої заперечення по суті пред`явлених вимог мотивував тим, що між ним та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» дійсно було укладено кредитний договір №22030000543891 від 01.11.2021, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 149 864 грн. 00 коп., а не в сумі 179 986 грн. 01 коп. – як це зазначено у договорі, що не відповідає дійсності. Крім того, на погашення кредиту він сплатив загалом 49 500 грн. 00 коп., на підтвердження чому надав виписку по рахунку за період з 01.01.2021 до 22.04.2025. При цьому, відповідач категорично заперечував проти стягнення з нього заборгованості за комісією, оскільки умова щодо її нарахування є нікчемною в силу ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» як така, що обмежує права споживача порівняно з правами, встановленими законом. До того ж у договорі не зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються банком та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. За вказаних підстав вимогу позивача про стягнення простроченої комісії у сумі 71 095 грн. 08 коп., на переконання відповідача, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, грошові кошти, які відповідач сплачував на погашення тіла кредиту, а банк зарахував на погашення комісії, відповідач просив зарахувати у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитом шляхом зобов`язання позивача до проведення такого перерахунку. Поміж іншим, відповідач зауважив, що на погашення кредиту 22.04.2025 він сплатив 30 000 грн. 00 коп., на підтвердження чому надав квитанцію №87 від 22.04.2025.
09.05.2025 представник позивача через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав відповідь на відзив. Із приводу наведених відповідачем заперечень представник зазначив, що доводи відповідача з приводу невірності розрахунку заборгованості є сумнівними та помилковими. Станом на 26.03.2025 загальна сума заборгованості склала 228 420 грн. 06 коп., що включає: залишок простроченого кредиту – 157 322 грн. 66 коп., залишок прострочених процентів – 2 грн. 32 коп., залишок прострочених комісій – 71 095 грн. 08 коп. Щодо суми виданого кредиту представник позивача зазначив, що 21.10.2022 між сторонами було укладено додаткову угоду №1/21102022 до кредитного договору №22030000543891 від 01.11.2021. Відповідно до умов додаткової угоди, сторони зафіксували, що станом на 21.10.2022 загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 169 322 грн. 66 коп. та включає: строкову заборгованість по кредиту – 141 853 грн. 13 коп., строкову заборгованість зі сплати процентів – 0 грн. 08 коп., прострочену заборгованість за комісією – 27 469 грн. 45 коп. Крім того, додатковою угодою сторони обумовили, що всю заборгованість за комісією та по процентам погасити за рахунок збільшення строкової заборгованості за кредитом, яка в подальшому підлягає погашенню відповідно до графіку, вказаного у п.3 додаткової угоди. Тобто, після укладення додаткової угоди сума виданого кредиту збільшилась і склала 177 333 грн. 87 коп. Що стосується стягнення комісії, то при укладенні договору сторони обумовили її сплату як складову частину сукупної вартості споживчого кредиту. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов, будь-яких зауважень з боку позичальника не надходило, а сплата комісії відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» і не створює будь-якого дисбалансу в інтересах між банком та позичальником. 

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного письмового провадження за наявними у справі матеріалами та з урахуванням позиції сторін.
Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 01.11.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг №РКО-566885/01112021/0160, який складається з публічної частини договору (Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, затверджений банком та розміщений на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua, далі – УДБО) та індивідуальної частини, якою є цей договір банківського рахунку, підписанням якого клієнт погоджується з умовами УДБО та приєднується до УДБО та договору в цілому.
Підписанням кредитного договору у формі заяви-згоди №566885 від 01.11.2021 відповідно до ст.642 ЦК України, ОСОБА_1 акцептує публічну пропозицію АТ «Банк Кредит Дніпро» на укладання УДБО і беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі погоджується з тим, що може обирати будь-які послуги передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості). Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір. Клієнт зазначеною заявою підтвердив, що перед поданням цієї заяви ознайомився та згодний з тарифами банку та умовами УДБО, що знаходиться на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua та/або в установі банку. Також клієнт зазначив, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситися в УДБО. 

За умовами кредитного договору банк надає ОСОБА_1 грошові кошти – кредит у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається на таких умовах: сума кредиту – 149 864 грн. 00 коп., строк користування – 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту – 01.11.2024, цільове призначення – на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом – фіксована та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 01.11.2021 до 31.08.2022 – 3% від суми кредиту, з 01.09.2022 до 31.05.2023 – 2,5% від суми кредиту, з 01.06.2023 до 29.02.2024 – 1,5% від суми кредиту, з 01.03.2024 до 01.11.2024 – 0,925% від суми кредиту. 
Відповідно до п.1.3 кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро». 

Цього ж дня ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання (акцепт) №TS-22030000543891 про прийняття пропозиції (оферти) на укладення договору добровільного страхування життя позичальника АТ «Банк Кредит Дніпро» у формі договору приєднання від 29.01.2021. Розмір страхового внеску за договором в цілому складає 18 864 грн. 00 коп.
У розділі 3 кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з п.3.1-3.2 кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів – обов`язковий платіж. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 кредитного договору.
У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позивальника ОСОБА_1 інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позивальника під текстом договору, графіку платежів, а також паспорту споживчого кредиту. 

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір укладений сторонами правочину у простій письмовій формі, містить елементи договору приєднання, відповідає вимогам ЦК України. Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, після його підписання у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «Банк Кредит Дніпро» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, дійсність якого є доведеною обсягом наявних у справі доказів. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та їх розмір.
Судовим розглядом також встановлено, що після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 149 864 грн., з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь страхової компанії страховий платіж від імені позивальника в сумі 18 864 грн. 00 коп., що підтверджується виписками по рахунку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.
Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Натомість позичальник ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплативши банку загалом 8 010 грн. 87 коп. на погашення поточного тіла кредиту, 14 652 грн. 48 коп. на погашення простроченого тіла кредиту, у тому числі востаннє 19.08.2024 у сумі 1000 грн. 00 коп. (а.с.115); на погашення поточних процентів – 1 грн. 37 коп., погашення прострочених процентів 1 грн. 50 коп., у тому числі востаннє 31.10.2023 у сумі 0 грн. 14 коп.; погашення поточної комісії - 17 121 грн. 30 коп., погашення простроченої комісії – 65 829 грн. 52 коп. У зв`язку із зазначеним, станом на 21.10.2022 загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 169 322 грн. 66 коп. та включає: строкову заборгованість по кредиту – 141 853 грн. 13 коп., строкову заборгованість зі сплати процентів – 0 грн. 08 коп., прострочену заборгованість за комісією – 27 469 грн. 45 коп. 
Разом з тим, додатковою угодою №1/21102022 до кредитного договору сторони обумовили, що всю заборгованість за комісією та по процентам погасити за рахунок збільшення строкової заборгованості за кредитом, яка в подальшому підлягає погашенню відповідно до графіку, вказаного у п.3 додаткової угоди. Тобто, після укладення додаткової угоди сума виданого кредиту за тілом збільшилась і склала 177 333 грн. 87 коп. З урахуванням внесених мін строк повернення кредиту змінено з кінцевою датою повернення 11.03.2025 відповідно до графіку платежів, наведеного у розділі 4 додаткової угоди (а.с.152).
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26.03.2025 (а.с.153-155), заборгованість за тілом кредиту складає 157 322 грн. 66 коп. (погашено поточне тіло кредиту 8 010 грн. 87 коп., прострочене – 12 000 грн. 00 коп., загалом 20 010 грн. 87 коп.), заборгованість по процентам – 2 грн. 32 коп. (погашено поточні проценти – 3 грн. 71 коп., погашено прострочені проценти – 1 грн. 39 коп.), заборгованість за комісією – 71 095 грн. 08 коп. (погашено поточної комісії – 17 121 грн. 30 коп., погашено простроченої – 61 333 грн. 60 коп.).
У розрахунку заборгованості станом на 09.05.2025 (а.с.156-158) відображена операція із зарахування сплачених відповідачем 30 000 грн. 00 коп. 22.04.2025 на погашення кредиту, про які відповідач зазначав у поданому відзиві. Однак, оскільки вказана операція була здійснена 22.04.2024, а позов пред`явлено до суду в електронній формі 15.04.2025, тому суд вирішує спір в межах заявлених вимог, тобто за заборгованістю станом на 26.03.2025. При цьому, відповідач не позбавлений права ініціювати перед позивачем питання проведення перерахунку боргу вже на стадії виконання судового рішення з урахуванням здійснених ним платежів як після пред`явлення позову, так і в подальшому в ході розгляду справи судом до набрання судовим рішенням законної сили.
Виходячи з вищенаведеного, хронологічності платежів та обсягу заявлених вимог, зважаючи, що відповідач не навів власного контррозрахунку суми боргу, не надав первинних документів, за якими можна було б прослідкувати здійснені ним платежі, враховуючи обсяг наявних у справі доказів суд вважає доведеним факт сплати відповідачем коштів на погашення кредиту у вищевказаних розмірах за кожною зі складових, відображених у розрахунку станом на 26.03.2025. 
У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором в межах строку дії договору.
У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Разом з тим, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд не може погодитись із законністю та правомірністю нарахування комісії за користування кредитними коштами, та, як наслідок, правильністю зарахування сплачених відповідачем коштів на погашення кредиту за кожною зі складових, виходячи з такого.
Із матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір є споживчим. Умовами п.1.2 договору, паспорта споживчого кредиту та Графіку платежів встановлено, що під час користування кредитом позичальник оплачує банку щомісячно комісію за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості у % від суми кредиту, а її розмір встановлений у певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування, а саме: з 01.11.2021 до 31.08.2022 – 3% від суми кредиту, з 01.09.2022 до 31.05.2023 – 2,5% від суми кредиту, з 01.06.2023 до 29.02.2024 – 1,5% від суми кредиту, з 01.03.2024 до 01.11.2024 – 0,925% від суми кредиту.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п.5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, – щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
Таким чином, суд зауважує, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Додатково суд звертає увагу, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія. Також позивачем не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем – відповідачем у справі безпосередньо при укладенні оспорюваного кредитного договору.
Позаяк, з аналізу змісту договору вбачається, що сплату відповідної комісії банк покладає на позичальника попри те, що дії, за які вона справляється, вчиняються на користь банку, а не позичальника, зокрема, послуги щодо списання та зарахування коштів з метою повернення кредиту, розрахунково-касове обслуговування кредиту, що за логічним змістом є абсурдним.
Відтак, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків з цього приводу дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 194/1387/19.
Нікчемний правочин (ч.2 ст.215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх ( erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/ встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц).
По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим, на чому акцентовано увагу Верховним Судом у постанові від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (постанова Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 148/2112/19).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування заборгованості за комісією у сумі 71 095 грн. 08 коп. за кредитним договором №22030000543891 від 01.11.2021 станом на 26.03.2025 (з урахуванням додаткової угоди), а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині є такими, що не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.
Оскільки із сплачених відповідачем коштів на погашення кредиту АТ «Банк Кредит Дніпро» на погашення комісії було зараховано 17 121 грн. 30 коп. та 61 333 грн. 60 коп., що загалом складає 78 454 грн. 90 коп., відтак зважаючи на неправомірність нарахування комісії та нікчемність положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, суд вважає за необхідне вказану суму зарахувати на погашення тіла кредиту. За результатами проведеного арифметичного перерахунку судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту підлягає зменшенню до -78 867 грн. 76 коп. (з розрахунку: 157 322,66 – 78 454,90).
Що стосується включення у тіло кредиту заборгованості за комісією при укладенні додаткової угоди №1/21102022, то суд зауважує, що укладення угоди здійснювалось на основі вільного волевиявлення сторін, у тому числі й ОСОБА_1 , дійсність цієї угоди відповідач не оспорював, зустрічних вимог не заявляв, а тому суд вирішує спір виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та враховуючи узгоджене сторонами тіло кредиту відповідно до умов додаткової угоди – 177 333 грн. 53 коп.
Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставин неналежного виконання ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, часткову обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за кредитним договором №22030000543891 від 01.11.2021 станом на 26.03.2025 у загальному розмірі 78 870 грн. 08 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту – 78 867 грн. 76 коп., заборгованість по процентам – 2 грн. 32 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі пропорційно частині задоволених вимог (35%), що складає 959 грн. 36 коп. судового збору. 
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного Товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором №22030000543891 від 01.11.2021 станом на 26.03.2025 у загальному розмірі 78 870 грн. 08 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту – 78 867 грн. 76 коп., заборгованість по процентам – 2 грн. 32 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 959 грн. 36 коп. судового збору пропорційно частині задоволених вимог.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:
Акціонерне Товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», код ЄДРПОУ 14352406, місцезнаходження юридичної особи: вул. Жилянська, буд.32, м. Київ.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Лебеженко