ПОСТАНОВА
про задоволення заяви про самовідвід
Справа № 495/4088/26
Номер провадження 3-зв/495/5/2026
08 червня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області,
У складі головуючої судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря судового засідання Чибукової О.В., 
розглянувши заяву судді Шевчук Ю.В. про самовідвід від розгляду адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. перебуває справа № 495/4088/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
05 червня 2026 року надійшла заява судді Шевчук Ю.В. про самовідвід.
Заява мотивована тим, що 04.06.2026 від захисника ОСОБА_1 адвоката Тузлукової І.П. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з якого вбачається, що адвокат Тузлукова Ірина Петрівна надає правову допомогу особі, стосовно якої складено протокол.
Проте у період з 11.03.2020 по 12.11.2023 ОСОБА_2 працювала на посаді помічника судді Білгород – Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївни, тому з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючої судді Шевчук Ю.В., нею заявлений самовідвід.
У судове засідання учасники справи не прибули.
Вивчивши доводи заявленого самовідводу, дослідивши необхідні матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про самовідвід судді з огляду на наступне.
Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. 
Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
У відповідності до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Статтею 75 КПК України визначаються підстави, які виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Зокрема суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно із ч. 1 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).
У пунктах 66, 67 рішення ЄСПЛ «Мироненко та Мартиненко проти України» вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. 
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. 
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
У цьому відношенні ЄСПЛ зазначає, що навіть вигляд має певну важливість – іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя – ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість («De Cubber проти Бельгії», рішення від 26 жовтня 1984 року, Series A, № 86).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Статтею 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом.
У пункті 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 № 2006/23 зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.
Отже, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, суд вважає за можливе задовольнити заяву судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. про самовідвід від розгляду справи № 495/4088/26.
Відповідно до положень статті 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. 
Керуючись статтями 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 75, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід судді Шевчук Ю.В. від розгляду справи № 495/4088/26 – задовольнити. 
Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлію Валеріївну від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 495/4088/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Матеріали адміністративної справи 495/4088/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для її подальшого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає. 
Суддя: