ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/2534/26
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Козелецької окружної прокуратури до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Остерська дитячо-юнацьку спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
Козелецька окружна прокуратура звернулась до суду з позовом до Остерської міської ради, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Остерської міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: вул.Миру, 32, м.Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044;
зобов`язати Остерську міську раду вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: вул.Миру, 32, м.Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на земельну ділянку, на якій розташовані будівлі та споруди Остерська дитячо-юнацька спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області, правовстановлюючі документи та право комунальної власності на земельну ділянку не оформлено, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою і ризики для нормального функціонування закладу освіти та здійснення освітнього процесу, що може призвести до негативних наслідків.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Остерську дитячо-юнацьку спортивну школу Остерської міської ради Чернігівської області. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, третій особі – строк для подання пояснень 
Вказана ухвала суду надіслана відповідачу через систему «Електронний суд» та доставлена до його електронного кабінету 27.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Позовна заява з додатками доставлена до зареєстрованого електронного кабінету відповідача 06.03.2026 (квитанція №6217467). 
Правом для подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався.
Пояснення від третьої особи до суду не надходили.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.
Відповідно до рішення 9 сесії 7 скликання Козелецької районної ради Чернігівської області від 30.12.2016 «Про безоплатну передачу у власність Остерської міської ради нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Козелецького району» Остерську дитячо-юнацьку спортивну школу передано безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста
На підставі рішення 13 сесії 7 скликання Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 06.01.2017 №181 «Про прийняття майна від Козелецької районної ради» Остерську дитячо-юнацьку спортивну школу прийнято безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ міста Козелецького району у власність Остерської міської ради.
Згідно з додатком №1 до рішення 13 сесії 7 скликання Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 06.01.2017 №181 Остерська міська рада прийняла у власність майно Остерської дитячо-юнацької спортивної школи, розташованого за адресою: вул. Миру, 32, м. Остер, Чернігівської області. 
На підставі Статуту Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, затвердженого рішенням вісімнадцятої сесії восьмого скликання Остерської міської ради від 29.09.2023 №23-18/VIII (далі – Статут), Остерська дитячо-юнацька спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області - комунальний заклад спеціалізованої позашкільної освіти спортивного профілю, заклад фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту (пункт 1.1. Статуту). 
Остерська дитячо-юнацька спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області є юридичною особою з правом мати печатку, штамп, бланк, ідентифікаційний номер, рахунки в установах банків та власну символіку. Заклад діє на підставі Статуту, що розробляється на основі положення про дитячо-юнацьку спортивну школу та затверджується засновником. Повна назва: Остерська дитячо юнацька спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області. Скорочено: Остерська ДЮСШ. Адреса закладу: вул.Миру, 32, м. Остер, Чернігівський район, Чернігівська область, 17044. (пункти 1.2.1., 1.2.2., 1.3. Статуту). 
Заклад у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства молоді та спорту України. Міністерства освіти і науки України, інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 05.11.2008 №993 «Про затвердження Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу» (із змінами) і цим Статутом (пункт 1.4. Статуту).
Заклад є юридичною особою з правом мати печатку, штамп, бланк, ідентифікаційний номер, рахунки в установах банків та власну символіку. Заклад діє на підставі Статуту, що розробляється на основі Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу та затверджується Засновником. Засновником Закладу є Остерська міська рада (пункти 1.5., 1.6. Статуту).
Відповідно до пункту 3.1. Статуту навчально-тренувальна та спортивна робота Закладу проводиться за навчальними програмами з видів спорту, що затверджуються Мінмолодьспортом. Основними формами навчально-тренувальної роботи є групові навчально- тренувальні заняття, тренування за індивідуальними планами, виховні заходи, медико-відновні заходи, навчально-тренувальні збори, практика суддівства спортивних змагань. Основною формою спортивної роботи є участь вихованців у спортивних змаганнях різного рівня 
Згідно з пунктом 5.1. Статуту безпосереднє керівництво закладом здійснює директор, який призначається на посаду (звільняється з посади) засновником або уповноваженим ним органом відповідно до законодавства. 
Фінансово-господарська діяльність закладу провадиться відповідно до законодавства та Статуту. Фінансування закладу здійснюється за рахунок коштів засновника, відповідного бюджету, інших джерел не заборонених законодавством. Матеріально-технічна база Закладу включає адміністративні приміщення та спортивні бази (ігрові поля, спортивні зали, споруди тощо), оздоровчо-спортивні табори, підсобні приміщення, обладнання, засоби зв`язку, оргтехніку, транспортні засоби, зокрема спеціалізовані для навчально- тренувальної та спортивної роботи, майданчики, земельні ділянки, рухоме і нерухоме майно, що перебуває в його користуванні (пункти 6.1., 6.2., 6.4. Статуту).
Відповідно до довідки Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області від 05.02.2026 вих. №01 Остерська дитячо-юнацька спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області розміщена за адресою: м. Остер, вул. Миру, 32, Чернігівського району, Чернігівської області. Перебуває на балансі Остерської міської ради, користується земельною ділянкою орієнтовною площею 0,12 га, будівлями та спорудами, орієнтовно площа яких становить 625,6 м2. Документи на земельну ділянку, будівлі споруди Остерської дитячо-юнацької спортивної школи не оформлені (а.с. 25). 
Відповідно до інформації Остерської міської ради від 18.12.2025 вих. №1944/02.03-15 Остерська дитячо-юнацька спортивна школа Остерської міської ради, розташована за адресою Чернігівська область, Чернігівський район, м. Остер, вул. Миру, 32 та є комунальною власністю Остерської міської ради. Засновником закладу освіти є Остерська міська рада. Відповідно до рішення Остерської міської ради від 07.04.2023 №24-14/VІІІ «Про затвердження рішення виконавчого комітету прийнятого в міжсесійний період №24-37/VIII «Про прийняття рухомого та нерухомого майна Остерської міської ради на баланс Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Остерської міської ради» будівлі Остерської дитячо-юнацької спортивної шкоди передані в оперативне управління наведеному органу виконавчої влади міської ради. Фінансування закладу здійснюється з місцевого бюджету відповідно до Бюджетного кодексу України. Орієнтовна площа земельної ділянки під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи складає 0,12 га. Правовстановлюючі документи на вище вказані будівлі та земельну ділянку відсутні та неоформлені у зв`язку з обмеженим фінансуванням (а.с. 28).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка від 09.12.2025 №455625364, за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, м. Остер, вул. Миру, будинок 32 відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, а саме земельну ділянку за вказаною адресою (а.с. 18).
Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № від 19.12.2025 №10-25-0.222-6760/2-25 правовстановлюючі документи за Остерською дитячо-юнацькою спортивною школою Остерської міської ради Чернігівської області не реєструвалися. В Державному земельному кадастрі земельна ділянка не реєструвалася (а.с. 21–22).
Козелецька окружна прокуратура вважаючи таку бездіяльність Остерської міської ради по відношенню до питання оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, звернулась до суду з цим позовом для захисту інтересів держави.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Захист прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави згідно зі статтею 1 Закону України №1697-VII від 14.10.2014 "Про прокуратуру" відносяться до мети здійснення функцій прокуратури України.
Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно із частиною 3 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу (частина 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з нормами Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
У даному випадку відсутній державний орган, який уповноважений здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах.
Інтереси держави у даному випадку полягають у необхідності створення належних умов та реалізації державних гарантій щодо освіти та охорони дитинства, попередженні зловживань щодо розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у фактичному користуванні закладу позашкільної освіти, зокрема надання іншим особам для цілей, не пов`язаних з освітнім процесом, усунення ризиків для неправомірного розпорядження земельною ділянкою та нормального функціонування позашкільного закладу і забезпечення організації освітнього процесу.
Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зважає на таке.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, частиною першою статті 10 якого сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
За приписами підпункту 1 пункту «а» статті 32 статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.
Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
У силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Враховуючи вищенаведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Остерської міської територіальної громади на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є Остерська міська рада.
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про освіту» управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти
Частинами 2, 6 статті 25 Закону України «Про освіту» визначено, що засновник закладу освіти або уповноважена ним особа, зокрема затверджує кошторис та приймає фінансовий звіт закладу освіти у випадках та порядку, визначених законодавством; здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти. Засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов.
Частиною 3 статті 66 Закону України Про освіту» передбачено, що сільські, селищні ради, серед іншого: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти; засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів.
Статтею 79 Закону України «Про освіту» встановлено, що джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, зокрема, як державний бюджет, так і місцеві бюджети, а також інші джерела, не заборонені законодавством.
Відповідно до частин 1, 2 статті 80 Закону України Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством.
Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.
Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.
Статтею 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.
Право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 Земельного кодексу України).
Згідно з пунктами «а», «ґ» частини 2 статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, державні та комунальні некомерційні товариства; заклади освіти незалежно від форми власності.
17.10.2012 Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження №802-р «Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади», яким доручено Міністерству освіти і науки, молоді та спорту, іншим центральним органам виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебувають дошкільні, загальноосвітні навчальні заклади, Міністерству фінансів, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям здійснити протягом 2012 і 2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади.
Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
За приписами частини 2 статті 83, частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності (до яких відносять усі землі в межах населених пунктів, крім приватної та державної власності), відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Також, відповідно до пункту 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 №553), для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.
Пунктами 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. 
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації (частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Отже, речові права на нерухоме майно Остерської дитячо-юнацької спортивної школи, зокрема, земельну ділянку підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
З наведеного слідує, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.
Враховуючи, що відповідач є органом, уповноваженим здійснювати управління комунальним майном, власником та засновником Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, то саме на нього покладено обов`язок щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області.
За наведених обставин суд доходить висновку, що відповідачем, в управлінні якого знаходиться вказаний заклад, не було забезпечено виконання вимог чинного законодавства щодо оформлення права комунальної власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: вул. Миру, 32, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044, що свідчить про протиправну бездіяльність.
Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 72–74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов Козелецької окружної прокуратури до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Остерська дитячо-юнацьку спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Остерської міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: вул.Миру, 32, м.Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044.
Зобов`язати Остерську міську раду вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами Остерської дитячо-юнацької спортивної школи Остерської міської ради Чернігівської області, орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: вул.Миру, 32, м.Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, 17044.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Козелецька окружна прокуратура Чернігівської області (вул.Є.Лоскота, буд.1, с-ще Козелець, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 17000, код ЄДРПОУ 0291011421).
Відповідач: Остерська міська рада ( вул.Незалежності, буд.21, м.Остер, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 17044, код ЄДРПОУ 04061754 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Остерська дитячо-юнацька спортивна школа Остерської міської ради Чернігівської області (вул.Миру, буд.32, м.Остер, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 17044, код ЄДРПОУ 34874735).

Повний текст рішення суду складено 25 травня 2026 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО