КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року м. Київ справа №320/3826/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Бюро економічної безпеки України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Бюро економічної безпеки України (далі – відповідач та/або БЕБ України), в якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Бюро економічної безпеки України щодо неприсвоєння ОСОБА_1 спеціального звання БЕБ — полковник Бюро економічної безпеки України;
- зобов`язати Бюро економічної безпеки України присвоїти ОСОБА_1 спеціальне звання БЕБ — полковник Бюро економічної безпеки України, із зарахуванням до строку вислуги у спеціальному званні лейтенанта та старшого лейтенанта Бюро економічної безпеки України до іншого спеціального звання.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що маючи присвоєний на попередньому місці роботи класний чин органів прокуратури старший радник юстиції, у зв`язку з відсутністю в БЕБ Порядку співвідношення спеціальних звань БЕБ з іншими спеціальними, а також військовими званнями i рангами державних службовців, при прийомі на службу в БЕБ позивачу було присвоєно найнижче спеціальне звання — лейтенант БЕБ, що не відповідає принципам правової визначеності, виходячи з досвіду позивача та стажу перебування на публічній службі, що у свою чергу безпосередньо впливає на отримання підвищеної доплати за спеціальне звання відповідно до Схеми розмірів доплати за спеціальне звання особам начальницького складу БЕБ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1068. З урахуванням наведеного, на переконання позивача до спірних правовідносин підлягає застосуванню принцип “аналогії закону” - тобто Порядок присвоєння рангів державних службовців, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306. 
Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що на дату прийняття позивача на службу до Бюро економічної безпеки України та присвоєння йому спеціального звання відповідач діяв виключно в межах чинного на той час нормативно-правового регулювання, яке однозначно передбачало, що у разі первинного призначення особи на службу до БЕБ їй присвоюється спеціальне звання «лейтенант Бюро економічної безпеки України». Також зазначено, що як на момент прийняття позивача на службу до Бюро економічної безпеки України, так і після затвердження Порядку № 66, дії БЕБ здійснювалися в межах повноважень та у спосіб, що передбачений та Законом України про БЕБ. На дату прийняття позивача питання присвоєння спеціального звання було врегульовано Положенням № 1333, яке прямо передбачало присвоєння особі, вперше прийнятій на службу до БЕБ, спеціального звання «лейтенант БЕБ». Після ж затвердження Порядку № 66 у БЕБ відсутні правові підстави для співвіднесення спеціального звання позивача з його класним чином у органах прокуратури, оскільки таке співвідношення не передбачене ані Законом про БЕБ, ані Порядком № 66. Разом з тим, представником відповідача наголошено, що Порядок № 306 регулює відносини лише щодо осіб, які приймаються та проходять державну службу відповідно до вимог Закону України “Про державну службу”, а співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями (які вона мала відповідно до спеціальних законів) застосовується виключно під час прийняття на державну службу та її проходження. Представник БЕБ України наполягає, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають Постанова № 1068, Закон № 1150 як спеціальне законодавство. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що застосування аналогії закону у спірних правовідносинах є неможливим, оскільки відсутній сам «закон», який міг би бути використаний як база для аналогічного регулювання. Натомість позивач фактично просить втрутитися в дискреційні повноваження Кабміну та використати підзаконний нормативно-правовий акт як замінник закону та шляхом аналогії покласти на орган державної влади обов`язки, які прямо не передбачені жодною нормою закону. Додатково варто зауважити, Постанова Верховної Ради України від 06.11.1991 № 1795-XII, якою було затверджено Положення про класні чини працівників органів прокуратури України, втратила чинність на підставі Закону № 113-IX від 19.09.2019. Відповідно, на сьогодні класні чини працівникам прокуратури не присвоюються, а зазначена категорія фактично припинила своє існування. За таких обставин Кабінет Міністрів України, при прийнятті Постанови № 66, діяв у межах актуального правового регулювання та свідомо не передбачив співвідношення між класними чинами та спеціальними званнями БЕБ та врахував відсутність у правовому полі інституту класних чинів у прокуратурі. Втрата чинності зазначеним нормативно-правовим актом відбулася ще до прийняття позивача на службу до Бюро економічної безпеки України. При цьому втрата чинності зазначеним нормативно-правовим актом відбулася ще до прийняття позивача на службу до Бюро економічної безпеки України. Відтак, БЕБ на момент прийняття позивача на службу діяло в межах чинного правового регулювання.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
02.03.2026 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 витребувано у Бюро економічної безпеки України: копію Положення Бюро економічної безпеки України; послужний список позивача; копію особової справи позивача; копії всіх наказів (витяги з наказів) по призначенню на посади позивача та присвоєння спеціального звання; копії документів, на підставі яких позивачу було присвоєно спеціальне звання середнього начальницького складу лейтенант Бюро економічної безпеки наказом БЕБ від 07.09.2023 №185-к/ДСК-ДП; письмові пояснення з нормативним обґрунтуванням щодо неприсвоєння позивачу спеціального звання БЕБ - полковник Бюро економічної безпеки України.
06.05.2026 відповідачем до суду подані додаткові пояснення та документи на вимогу ухвали суду від 29.04.2026.
У додаткових пояснення відповідач просить суд залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивач пропустив, установлений частиною 5 статті 122 КАС України, місячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки він був обізнаний про присвоєні йому спеціальні звання 07.09.2023 та 03.09.2025, однак звернувся до суду лише 23.01.2026, не подав заяви про поновлення строку та не навів жодних поважних причин його пропуску.
Щодо строку звернення до суду із даним позовом, суд зазначає таке.
Частинами другою та п`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Згідно частин 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Предметом даного позову є бездіяльність Бюро економічної безпеки України щодо неприсвоєння ОСОБА_1 спеціального звання БЕБ — полковник Бюро економічної безпеки України.
Суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 у справі №554/10413/15-а зазначив, що триваюче правопорушення повинне бути припинено та усунуто на майбутнє. З огляду на це, строк звернення до суду не застосовується до вимог, спрямованих на захист від триваючого порушення.
Також, у постанові від 23.10.2019 у справі № 127/2-2177/2005 Верховний Суд наголосив, що бездіяльність на відміну від дії не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим, неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
У даній справі бездіяльність відповідача продовжується і на дату подання позовної заяви до суду, тобто носить триваючий характер.
Таким чином, враховуючи, що на дату звернення позивача до суду не припинили існувати підстави для звернення до суду, суд робить висновок, що строк звернення до суду із даним позовом не пропущений, а тому немає підстав для залишення позову без розгляду.
Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України.
Згідно з наказом Генеральної прокуратури України від 24.11.2014 № 1645к присвоєно в порядку заохочення класний чин старшого радника юстиції ОСОБА_1 Бориспільському міжрайонному прокурору Київської області.
Наказом Бюро економічної безпеки України від 05.09.2023 № 182-к/ДСК-ДП позивач прийнятий на службу до Бюро та призначений на посаду старшого детектива ……. Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) Бюро економічної безпеки України.
Відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 07.09.2023 № 185-к/ДСК-ДП «Про присвоєння спеціального звання Бюро економічної безпеки України» ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання середнього начальницького складу – лейтенант Бюро економічної безпеки України.
У подальшому, відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 11.09.2023 №195-к/ДСК-ДП ОСОБА_1 переведено з 12.09.2023 на посаду старшого детектива ….. Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) Бюро економічної безпеки України.
Наказом Бюро економічної безпеки України від 19.09.2023 № 216-к/ДСК-ДП позивача направлено 19.09.2023 для подальшого проходження служби до Територіального управління Бюро економічної безпеки у Київській області, звільнивши з посади старшого детектива ….. Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) Бюро економічної безпеки України.
Наказом Територіального управління БЕБ у Київській області від 19.09.2023 № 76-к/ДСК позивача призначено на посаду заступника керівника відділу … Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області.
Наказом Територіального управління БЕБ у Київській області від 27.03.2024 № 20-к/ДСК позивача переведено з 28.03.2024 на посаду керівника Підрозділу … Територіального управління БЕБ у Київській області.
Наказом Територіального управління БЕБ у Київській області від 31.01.2024 № 9-к/ДСК позивача призначено з 01.02.2024, у порядку просування по службі, як переможця конкурсу на вищу посаду – керівника Підрозділу … Територіального управління БЕБ у Київській області.
Наказом Бюро економічної безпеки України від 03.09.2025 № 256-К позивачу присвоєно чергове спеціальне звання середнього начальницького складу – старший лейтенант Бюро економічної безпеки України по Територіальному управлінню БЕБ у Київській області, з 08.09.2025.
Позивач зазначає, що відповідач присвоїв йому спеціальне звання - старший лейтенант, про те, враховуючи вимоги Порядку присвоєння рангів державних службовців, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306, мав присвоїти спеціальне звання – полковник БЕБ. 
Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із даним позовом з метою захисту своїх порушених прав. 

V. Оцінка суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України “Про державну службу України” від 10.12.2015 № 889-VIII (далі – Закон № 889-VIII). 
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Частиною 1 статті 39 Закону № 889-VIII регламентовано, що ранги державних службовців є видом спеціальних звань.
Згідно з частиною 2 статті 39 Закону № 889-VIII встановлюється дев`ять рангів державних службовців.
Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України.
Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, який визначає механізм присвоєння державним службовцям рангів під час прийняття на державну службу та її проходження (далі – Порядок № 306). 
Особі, яка має військове звання, дипломатичний ранг чи інше спеціальне звання та призначається на посаду державного службовця, присвоюється ранг відповідно до співвідношення між рангами державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями (далі - співвідношення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 (пункт 2 Порядку № 306). 
Відповідно до пункту 3 Порядку № 306 у разі призначення посадової особи органу місцевого самоврядування на посаду державного службовця, на якій може бути присвоєно нижчий ранг, особі присвоюється такий ранг державного службовця, який вона мала відповідно до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.
Співвідношення між рангами державних службовців та рангами посадових осіб місцевого самоврядування визначається з урахуванням категорії посад державної служби та посад в органах місцевого самоврядування.
Додатком 7 до Порядку № 306 встановлено співвідношення між рангами державних службовців і класними чинами працівників органів прокуратури. 
Так, старший радник юстиції прирівнюється до 4 (четвертого) рангу державного службовця. 
У той же час Додатком 15 до Порядку № 306 визначено співвідношення 
між рангами державних службовців і спеціальними званнями осіб начальницького складу Бюро економічної безпеки, згідно з яким полковник БЕБ прирівнюється до (4) четвертого рангу державного службовця. 
Аналізуючи наведені положення, суд доходить до висновку, що у разі переходу працівників БЕБ зі спеціальним званням – полковник БЕБ на державну службу, при такому переході, враховуючи положення Порядку № 306 буде присвоєно 4 (четвертий) ранг державного службовця. 
Між тим правові основи організації та діяльності Бюро економічної безпеки України визначає Закон України “Про Бюро економічної безпеки України” від 28.01.2021 № 1150-IX (далі – Закон).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 1150-IX Бюро економічної безпеки України - це центральний орган виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1150-IX установлюються такі спеціальні звання Бюро економічної безпеки України:
1) спеціальні звання середнього начальницького складу:
лейтенант Бюро економічної безпеки України;
старший лейтенант Бюро економічної безпеки України;
капітан Бюро економічної безпеки України;
2) спеціальні звання старшого начальницького складу:
майор Бюро економічної безпеки України;
підполковник Бюро економічної безпеки України;
полковник Бюро економічної безпеки України;
3) спеціальні звання вищого начальницького складу:
генерал-майор Бюро економічної безпеки України;
генерал-лейтенант Бюро економічної безпеки України;
генерал-полковник Бюро економічної безпеки України.
Присвоєння і позбавлення спеціальних звань, а також пониження і поновлення у спеціальному званні здійснюються в установленому порядку.
Крім того, можуть присвоюватися вищі спеціальні звання в установленому законодавством порядку (частина 2 статті 26 Закону № 1150-IX).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1333 затверджено Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, яке визначає порядок проходження служби особами, які мають спеціальні звання БЕБ, у частині, що не суперечить законодавству про державну таємницю, та механізм присвоєння спеціальних звань, особливості обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ.
Пунктом 2 Положення № 1333 встановлено, що рішення з питань проходження служби (зокрема присвоєння спеціального звання, призначення на посади та звільнення з посад, переведення по службі, звільнення із служби, надання відпустки) особами, які мають спеціальні звання БЕБ, оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі документів, перелік та форма яких установлюється БЕБ.
Відповідно до пунктів 3 та 4 Положення № 1333 накази по особовому складу видають Директор БЕБ та керівники територіальних управлінь відповідно до повноважень, визначених Законом України “Про Бюро економічної безпеки України” (далі - Закон) та іншими законами, в частині, що не суперечить Закону.
Проходження служби в БЕБ регулюється Законом, цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 24 та пункту 25 Положення № 1333 установлюються такі спеціальні звання БЕБ:
1) спеціальні звання середнього начальницького складу:
лейтенант Бюро економічної безпеки;
старший лейтенант Бюро економічної безпеки;
капітан Бюро економічної безпеки;
2) спеціальні звання старшого начальницького складу:
майор Бюро економічної безпеки;
підполковник Бюро економічної безпеки;
полковник Бюро економічної безпеки;
3) спеціальні звання вищого начальницького складу:
генерал-майор Бюро економічної безпеки;
генерал-лейтенант Бюро економічної безпеки;
генерал-полковник Бюро економічної безпеки.
Спеціальні звання середнього та старшого начальницького складу БЕБ присвоюються виключно наказами Директора БЕБ.
Згідно з пунктом 28 Положення № 1333 громадянам, уперше прийнятим на службу та призначеним на посади, що підлягають заміщенню особами, які мають спеціальні звання БЕБ, наказами Директора БЕБ присвоюється звання лейтенанта БЕБ.
Спеціальні звання начальницького складу присвоюються наказами Директора БЕБ одночасно з прийняттям рішення про прийняття на службу та призначенням на посаду в центральний апарат БЕБ.
Спеціальні звання начальницького складу в територіальних управліннях БЕБ присвоюються наказами Директора БЕБ після прийняття рішення про прийняття на службу та призначення на посаду за поданням керівників територіальних управлінь БЕБ.
Послідовність спеціальних звань середнього, старшого та вищого начальницького складу БЕБ визначається відповідно до статті 26 Закону.
Разом з цим, відповідно до пункту 10 Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення роботи Бюро економічної безпеки України” від 20.06.2024 № 3840-IX, який набув чинності 30.06.2024 частину 2 статті 26 Закону № 1150-IX доповнено таким змістом: 
“Порядок присвоєння спеціальних звань та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями і рангами державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України”. 
Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що до 29.06.2024 присвоєння і позбавлення спеціальних звань, а також пониження і поновлення у спеціальному званні здійснюються в установленому порядку, у той же час починаючи з 30.06.2024 порядок присвоєння спеціальних звань та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями і рангами державних службовців має бути затверджений Кабінетом Міністрів України. 
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2026 року № 66 "Питання присвоєння спеціальних звань Бюро економічної безпеки та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями" затверджено Порядок присвоєння спеціальних звань Бюро економічної безпеки (далі Порядок № 66).
Однак, в Порядку №66 відсутнє пряме співвідношення класних чинів працівників прокуратури зі спеціальними званнями БЕБ.
На переконання суду, відсутність у Порядку №66 прямого співвідношення класних чинів працівників прокуратури зі спеціальними званнями БЕБ не свідчить про відсутність правового регулювання як такого. Навпаки, така ситуація свідчить про наявність прогалини у правовому регулюванні, що є характерним для процесу формування нових державних інституцій, зокрема Бюро економічної безпеки України.
При цьому сам Закон України «Про Бюро економічної безпеки України» у статті 26 передбачає можливість встановлення співвідношення спеціальних звань БЕБ з іншими спеціальними та військовими званнями, що свідчить про намір законодавця забезпечити узгодженість статусів осіб, які переходять на службу з інших органів.
Фактично Кабінет Міністрів України, затверджуючи Порядок №66, визначив співвідношення для низки правоохоронних органів, однак не врегулював аналогічне питання щодо працівників прокуратури.
Однак така обставина не може тлумачитися як підстава для повного ігнорування попереднього службового статусу особи.
З огляду на це, відсутність нормативного акту, який мав би врегулювати порядок співвідношення звань, не може обмежувати чи скасовувати вже набуті права особи, а саме право на отримання звання, співмірного раніше присвоєному рангу державного службовця.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що Постановою Президії Верховної Ради України від 29.06.1992 №2517-ХІІ встановлені співвідношення між класними чинами працівників прокуратури України і військовими званнями. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що класний чин "радник юстиції" співвідноситься до військового звання "підполковник".
Як встановлено судом, відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 24.11.2014 № 1645к присвоєно в порядку заохочення класний чин старшого радника юстиції ОСОБА_1 Бориспільському міжрайонному прокурору Київської області.
У системі державної служби та служби у правоохоронних органах України усталеною є практика збереження службового статусу або його співвіднесення при переході особи між різними органами державної влади.
Саме з цією метою законодавством і передбачаються механізми співвідношення спеціальних та військових звань, у тому числі під час вступу на службу у БЕБ.
Однак, як вже зазначалося судом, питання співвідношення класних чинів працівників прокуратури зі спеціальними званнями БЕБ залишилося неврегульованим.
Відповідно до частини першої статті 65 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24.08.2023 № 3354-IX (далі Закон № 3354-IX) правова прогалина - це повна або часткова відсутність норми права, що не забезпечує завершеність правового регулювання відповідних суспільних відносин.
За правилами визначеними частиною третьою статті 65 Закону № 3354-IX суд для подолання правової прогалини може застосовувати у випадках, передбачених законом: 1) аналогію закону - шляхом застосування до неврегульованих суспільних відносин положень закону, який регулює подібні суспільні відносини; 2) аналогію права - шляхом застосування до суспільних відносин, не врегульованих нормативно-правовими актами, загальних принципів права.
Частина 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Оскільки законодавство не визначає чітко співвідношення спеціальних звань із військовими, іншими спеціальними званнями та рангами держслужбовців, виникає потреба застосовувати аналогію закону.
Як вже було зауважено судом вище, у Додатку 15 до Порядку № 306 визначено співвідношення між рангами державних службовців та спеціальними званнями начальницького складу Бюро економічної безпеки України.
Отже, з метою ефективного захисту прав й інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, до даних правовідносин слід застосувати Додаток 15 до Порядку № 306.
Застосування принципу аналогії закону дає підстави для висновку, що у даній ситуації належним і ефективним способом захисту прав позивача є звернення до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неприсвоєнні йому відповідного спеціального звання БЕБ полковника БЕБ.
У зв`язку з цим належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання Бюро економічної безпеки України присвоїти позивачу спеціальне звання полковника БЕБ, що відповідало б його професійному рівню, попередньому рангу державного службовця та забезпечувало б реалізацію його права на отримання доплат і гарантій, передбачених законодавством.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 240/4894/23, «Принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи».
У даній справі відсутність нормативного порядку співвіднесення звань, не повинна застосовуватися проти особи, яка вийшла зі служби з одним статусом, а була прийнята на нову службу з нижчим, без об`єктивного нормативного обґрунтування.
Суд наголошує, що будь-яке зниження соціального статусу або зменшення гарантій особи, яка добросовісно проходила службу у державному органі, є недопустимим без чіткого правового регулювання та не може виправдовуватися бездіяльністю державного органу.
Тлумачення відповідних норм з урахуванням зазначеної судової практики підтверджує обґрунтованість позиції позивача щодо необхідності врахування його попереднього рангу державного службовця при визначенні спеціального звання в Бюро економічної безпеки України.
Отже, суд приходить до висновку, що фактичне присвоєння позивачу звання лейтенанта та старшого лейтенанта БЕБ, попри наявність у нього рангу державного службовця та досвіду, який відповідає вищому званню, є неправомірною бездіяльністю БЕБ, що порушує права позивача на гідні умови служби, оплату праці та рівне ставлення при вступі на службу.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі. 

VI. Судові витрати.
Згідно із частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність Бюро економічної безпеки України щодо неприсвоєння ОСОБА_1 спеціального звання БЕБ - полковник Бюро економічної безпеки України. 
Зобов`язати Бюро економічної безпеки України присвоїти ОСОБА_1 спеціальне звання БЕБ - полковник Бюро економічної безпеки України, із зарахуванням до строку вислуги у спеціальному званні лейтенанта та старшого лейтенанта Бюро економічної безпеки України до іншого спеціального звання
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бюро економічної безпеки України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 31, код ЄДРПОУ 44168316) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.