Справа № 361/12787/25 
Номер провадження: 2/365/247/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

01 червня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кучерявої Л.М. 
за участю секретаря судового засідання Воєводи І.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» (далі – ТОВ «ФК «Абекор») Пуха Н.С., через систему «Електронний суд», звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 1717290 від 25.04.2025 в сумі 39424,00 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та 91,50 гривень сплачених витрат за пересилання копій відповідачу.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.04.2025 ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний кредитний договір № 1717290. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит в сумі 22000,00 гривень, перерахувавши їх на банківську платіжну картку, вказану відповідачем у договорі. Відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість в розмірі 22000,00 гривень – тіло кредиту та 17424,00 гривень – нараховані проценти.
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В. своєю ухвалою від 04.12.2025 постановила цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області.
21 січня 2026 року матеріали цивільної справи № 361/12787/25 надійшли до Згурівського районного суду Київської області.
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 26.01.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду, задовольнила клопотання про витребування доказів.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просив в разі неявки в судове засідання відповідача розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою її реєстрації, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзиву на позовну заяву до суду не направляла.
Уповноважений представник відповідача – адвокат Садовий Ю.В. подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, покладається на розсуд суду. 
Будь-яких інших письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 25.04.2025 в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», за допомогою інформаційно-комунікаційної системи кредитора, між ТОВ «ФК «Абекор» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 1717290, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 22000,00 гривень; тип кредиту – кредит; строк кредиту – 80 днів з кінцевим терміном повернення до 13.07.2025 включно; кількість платежів – 2 платежі; періодичність сплати платежів – 1-й платіж через 30 днів, 2-й платіж через 50 днів; базова процентна ставка – 0,99% в день (що застосовуються протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка – 0,99% в день (що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. 
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У зв`язку з цим, акцептуючи пропозицію ТОВ «ФК «Абекор» відповідач ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором d78906 у договорі визнала та погодилася на запропоновані товариством умови користування та порядок надання товариством грошових коштів (кредиту).
Підписання відповідачем кредитного договору № 1717290 від 25.04.2025, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 1717290 від 25.04.2025 підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором d78906, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Пунктом 2.1. кредитного договору № 1717290 від 25.04.2025 визначено, що кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. 
На виконання умов кредитного договору № 1717290 від 25.04.2025 ТОВ «ФК «Абекор» 25.04.2025 здійснило переказ кредитних коштів ОСОБА_1 у сумі 22000,00 гривень, через надавача платіжних послуг – ТОВ «ФК «Контрактовий дім».
Зарахування кредитних коштів у сумі 22000,00 гривень на рахунок відповідача ОСОБА_1 також підтверджується наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на виконання ухвали суду від 26.01.2026 в частині витребування доказів, повідомленням та випискою за договором № б/н за період 25.04.2025-26.04.2025 по рахунку, до якого було емітовано картку № НОМЕР_2 , що належить відповідачу ОСОБА_1 .
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Абекор» у період з 25.04.2025 по 13.07.2025 здійснювало щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами у відповідності до умов договору. Станом на 13.07.2025 за відповідачем ОСОБА_1 рахується загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1717290 від 25.04.2025 у розмірі 39424,00 гривень, з яких: 22000,00 гривень – прострочене тіло; 7623,00 гривень – нарахування; 9801,00 гривень – нарахування на прострочену заборгованість.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Долучені до матеріалів справи письмові докази підтверджують укладення відповідачем договору та отримання кредитних коштів, існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах.
Натомість, відповідачем  ОСОБА_1 не доведено належного виконання зобов`язань за договором. Останньою власний розрахунок заборгованості за договором не подано та не спростовано, відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.
Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.
Представник позивача просила стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «Абекор» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та 91,50 гривень сплачених витрат за пересилання копій відповідачу. 
Сплата судового збору в сумі 2422,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 1841 від 16.10.2025, сплата витрат за пересилання копії позовної заяви з доданими до неї копіями документів відповідачу на суму 91,50 гривень підтверджується описом вкладення до цінного листа та квитанцією поштової служби «Е-Пост» № 1786746 від 01.11.2025. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або її підготовки до розгляду. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову – на відповідача. 
Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Абекор» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати за відправку документів відповідачеві у сумі 91,50 гривень, як процесуальні витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Керуючись ст. 205, 207, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 247, 273, 274, 280-282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 1717290 від 25.04.2025 у розмірі 39424 (тридцять дев`ять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 00 копійок, з яких: 22000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок – основний борг; 17424 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 00 копійок – відсотки за користування. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати за відправку документів відповідачеві у сумі 91 (дев`яносто одна) гривня 50 копійок, як процесуальні витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор», адреса місцезнаходження: 04080, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 75, приміщення 601А, код ЄДРПОУ 39287145.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява