Справа № 127/39974/25
Провадження № 2/127/9538/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

18 травня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
у складі головуючого судді Сичука М.М.,
за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася із позовом до Вінницького міського суду Вінницької області до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні.
Позивач зазначає, що з червня 2022 року сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. У період із серпня 2022 року по червень 2024 року відповідач здійснював добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини, однак згодом така допомога стала нерегулярною, а з вересня 2025 року припинена повністю. На даний час усі витрати, пов`язані з утриманням та забезпеченням потреб дитини, несе позивач самостійно.
Позивач також зазначає, що інформація щодо офіційного працевлаштування та стабільного доходу відповідача відсутня, при цьому відповідач має іншу дитину від попереднього шлюбу.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить допустити негайне виконання рішення суду в межах одного місячного платежу та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Ухвалою суду від 13.01.2026 року у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відзив на позов відповідач до суду не надав. 
В судовому засіданні представник позивач позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
Відповідач до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, зокрема був присутній в судовому засіданні 22.04.2026 року, але чіткої позиції не висловив, про дату наступного судового засідання був повідомлений, про що свідчить розписка сторона повідомлена про явку в судове засідання на 18.05.2026 року, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). 
Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст заяви позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Позивач та відповідач є батьками спільної малолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , в якому батьками дитини зазначені сторони у справі, а саме: в графі «Мати» — ОСОБА_1 , в графі «Батько» — ОСОБА_2 (а.с. 7).
З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її фактичному утриманні, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с. 8,9).
Сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Відповідач участі у належному матеріальному утриманні дитини систематично не бере. Із пояснень позивача вбачається, що у попередній період відповідач здійснював періодичні грошові перекази на утримання дитини, однак з вересня 2025 року такі виплати припинені повністю.
Судом не встановлено належного та регулярного виконання відповідачем обов`язку щодо утримання спільної неповнолітньої дитини, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про інший порядок або достатній обсяг такого утримання.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина.
Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 183 СК України розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, характер її базових потреб, необхідність забезпечення належного рівня життя, а також загальний обов`язок батьків рівною мірою брати участь у її утриманні. Водночас суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а доказів, які б свідчили про неможливість виконання ним обов`язку щодо утримання дитини, матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 1 211 грн. 20 коп. судового збору, від сплати якого позивача звільнено.
Відповідно до ч. 1 ст. 133, ст. 141 ЦПК України, витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, є складовою судових витрат та підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, які підтверджуються наданими суду доказами (договір про надання правничої допомоги, ордер, розрахунок (опис) наданих послуг, платіжні документи).
Судом встановлено, що вказані витрати є фактично понесеними позивачем у зв`язку з розглядом даної справи та підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, понесені стороною, на користь якої ухвалено рішення, підлягають стягненню з іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 183, 184, 191 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники судового розгляду:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення суду складено 18.05.2026.

Суддя: