Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2888/25
Провадження № 2/348/267/26

02 червня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадженняу м. Надвірна Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,
інші учасники: представник позивача ОСОБА_3 ,
представник відповідача ОСОБА_4 .
Процесуальні дії у справі.
11.11.2025  ОСОБА_1 пред`явила позов, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 30000,00 гривень моральної шкоди та 2000,00 гривень судових витрат. В обрунтування позову наведено таке. 19.05.2023 приблизно о 17.50 в смт Битків, навпроти будинку АДРЕСА_1 позивач, повертуючись від своєї родички, зустріла відповідача, його дружину, ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_2 і пройшла повз них до свого подвір`я. Тоді ж відчула, що відповідач схопив її за волосся, а ОСОБА_5 схопила її за руки та утримувала. Після цього відповідач завдав позивачу три удари рукою по голові, позивач відчула біль. Потім відповідач із ОСОБА_5 повалили позивача на дорогу і почали тягнути на своє подвір`я. Син відповідача, ОСОБА_2 , у цей час бив маму позивача, ОСОБА_6 . Позивача дотягнули до огорожі домогосподарства відповідача, після чого відповідач наступив лівою ногою на шию позивача, при цьому погрожував позивачу словесно. Відповідача обвинувачували у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України. За результатами розгляду кримінального провадження відповідача звільнили від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, на підставі п.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності 27.06.2025. Питання стягнення моральної шкоди з відповідача не було вирішене. Позивач вважає, що їй внаслідок вчинення щодо неї кримінального проступку завдано моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. Через протиправні дії відповідача щодо неї позивач перенесла та переносить сильні хвилювання, щоденні спогади про таку подію завдають їй моральні страждання, а також погіршився загальний стан здоров`я та сон, позивач боїться відповідача, однак вони проживають по сусідству і уникати зустрічей вона не може, вона не може виконувати ту роботу, яку раніше виконувала.
13.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
08.04.2026 суд прийняв справу до розгляду після повторного розподілу.
06.05.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача щодо витребування доказів.
У ході судового розгляду позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник позивача зазначив, що відповідач постійно потерпає від поганого ставлення до неї відповідача та його сім`ї. У сторін є невирішений земельний спір, який знаходиться на розгляді у суді, а тому погане ставлення зі сторони відповідача не припиняється. Це погіршує якість життя позивача, завдає моральних страждань.
Відповідач проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що він не завдавав ударів позивачу. Погодитися на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав відповідачу порадив адвокат і він погодився. Правових наслідків такого закриття йому не роз`яснили у повній мірі. 19.05.2026 відповідач пішов мурувати стовпчик. Потім приїхали працівники поліції, яких викликав син позивача. До відповідача працівники поліції не підходили і йому нічого не говорили. Приблизно о другій половині дня відповідач побачив позивача, яка йшла дорогою і кидала в дружину відповідача, яка на той час тримала маленьку дитину на руках каміння. Потім позивач підійшла до дружини відповідача і вдарила її. Відповідач відтягнув позивача за комір. Також позивач вихопила у дитини соску і почала втікати. Відповідач побіг за позивачем, затримав її соску забрати не зміг, бо не знайшов. Для дитини, яка дуже злякалася відповідач викликав швидку. Також приїхала на місце події поліція. Дружина відповідача також подала заяву про вчинення кримінального проступку щодо неї, однак кримінальне провадження за результатами розгляду цієї заяви було закрите.
Представник відповідача зазначив, що відповідач позов не визнає. Моральна шкода на думку сторони відповідача позивачем не доведена. Так, між сторонами існує земельний спір. З того часу, як у позивача з`явилися претензії до відповідача щодо земельної ділянки, між сторонами постійно виникають конфлікти, які провокує позивач. У ході здійснення кримінального провадження суд не встановив винуватість відповідача у вчиненні кримінального проступку. Дії відповідача щодо позивача були виключно спрямовані на те, щоб припинити протиправні дії позивача відносно дружини відповідача.
Суд встановив:
Відповідно до копії ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2025 у справі №348/1693/23 встановлено таке. 19.05.2023 приблизно о 17.50 в с-щі Битків навпроти будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 , його дружиною ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розпочався словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_2 виник умисел на завдання побоїв ОСОБА_1 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 , діючи умисно, завдав три удари рукою по голові ОСОБА_1 , що спричинили біль. При цьому, ОСОБА_1 не було завдано тілесних ушкоджень. Захисник ОСОБА_7 , подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, яке було задоволене. ОСОБА_2 звільнили від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрили на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до копії висновку експерта №134 від 24.05.2023 у ОСОБА_1 виявлені такі тілесні ушкодження: синець право плеча, синець ділянки правого колінного суглобу, які отримані від тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну утворення вказаному в даній постанові про призначення експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень, виставлений в догоспітальному клінічному протоколі №1331 діагноз: «Забій м`ягких тканин голови», не підтверджений об`єктивними даними, а тому не може бути врахований. Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень, не виключають можливості їх утворення і від ударів руками чи ногами у вказані анатомічні ділянки, не менше двох фізичних контактних дій.
Відповідно до постанови від 30.08.2023 кримінальне провадження № 12023096200000125 від 29.05.2023 закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Кримінальне провадження здійснювали за фактом завдання легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 17.20 у ході конфлікту з ОСОБА_1 . У кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру жодній особі.
Відповідно до копії виписки з карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.05.2023 оглянутий лікарем, повний діагноз: синдром неспокійної дитини як наслідок стресової ситуації, надано рекомендації щодо лікування дитини.
На відеозаписі (арк. спр. 66) відображені події, що не мають відношення до події кримінального проступку між сторонами.
У ході судового розгляду як свідок була допитана ОСОБА_9 , яка доводиться відповідачу мамою. Свідок пояснила, що позивач, коли проходила повз їхній двір сказала відповідачу: «я тобі сьогодні влаштую». ОСОБА_5 тримала на руках дитину, позивач кидала каміння в невістку і в дитину, потім забрала соску в дитини. Відповідач підійшов до позивача, щоб вона віддала соску. Позивач вдарила відповідачач по лиці. Відповідач схопив її за руки і більше нічого не робив. Сусід косив траву зі своєї ділянки, дивився, але не підходив. Поруч були син і мати позивача, але вони не підходили. Ушкоджень відповідач позивачу не завдавав, за волосся не тягнув. Наприкінці допиту свідок зазначила, що після того як позивач кинула каменем свідкові стало погано і вона пішла додому, а тому більше нічого не бачила.
Свідок ОСОБА_5 , яка доводиться відповідачу дружиною, дала такі показання. Їхній молодшій дитині на даний час 3 роки 10 місяців. З позивачем вони часто конфліктують. ОСОБА_10 приїхав з роботи приблизно о 15.00 годині з роботи. Він почав косити на своїй ділянці траву. Позивач проходила повз їхню ділянку і почала кидати щебінь у свідка. За будинком був старший син свідка, по подвір`ї ходила внучка. Потім позивач підійшла до свідка вдарила її і в цей момент у дитини впала на землю соска. Позивач підняла соску і забрала. Дитина почала плакати, тому відповідач хотів забрати соску у позивача, а вона віддати відмовлялась. Відповідач позивача точно не бив. Свідок викликала поліцію і швидку. Мама позивача бігла бити свідка з лопатою. Син свідка відібрав лопату у мами позивача. Це все тривало не довго. Дитина була стривожена, в той самий день її оглянув лікар та сказав присезти дитину у лікарню коли вона заспокоїться. Свідок також нічого позивачу не робила і за руки не тримала.
Допитаний у ході судового розгляду свідок ОСОБА_2 , який доводиться відповідачу сином пояснив таке. Коли відбулася сварка він ремонутвав автівку. Коли почув плач дитини, пішов подивитися, що сталося. Побачив, що мама позивача біжить з лопатою до їхнього двору. Відповідач у цей час тримав позивача. Свідок побіг назустріч матері позивача і забрав у неї лопату. Неподалік були сусіди, які спостерігали, але в конфлікт не втручалися.
Свідок ОСОБА_11 , який живе по-сусідству зі сторонами, пояснив суду, що бачив сварку не від самого початку, оскільки косив траву і через шум косарки конфлікту не чув. Коли свідок зупинився трохи відпочити, то побачив як відповідач почав завдавати удари позивачу. Це також бачила дружина свідка. Свідок не втручався у конфлікт, однак крикнув відповідачу: " ОСОБА_12 , пусти її, бо будеш сидіти". Після цього відповідач відпустив позивача.
Оцінка суду. 
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що кримінальне провадження про обвинувачення відповідача у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України щодо позивача було закрите з нереабілітуючих підстав. Ухвалу суду щодо закриття кримінального провадження відповідач не оскаржував. За наведених обставин, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України така ухвала є обов`язковою для суду у даному судовому розгляді при вирішенні питання чи місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони відповідачем.
Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , оскільки ці свідки є близькими родичами відповідача, двоє з них не бачили всього конфлікту від початку і до кінця, а показання свідка ОСОБА_5 суперечать показанням свідка ОСОБА_11 , який не має зацікавленості у результатах розгляду даної справи і у достовірності його показань у суду відсутні сумніви.
Кримінальне провадження щодо завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У цьому провадженні не було повідомлено про підозру жодній особі. Тому відсутні підстави вважати, що завдаючи побої позивачу відповідач захищав когось із членів своєї сім`ї. 
Медичний висновок щодо стану здоров`я дитини відповідача, не може бути належним доказом вчинення позивачем протиправних дій, оскільки суду невідомо, які обставини викликали такий стан дитини. Відповідних доказів з цього приводу суду не надано.
Слід зазначити, що позивач безумовно пережила хвилювання, внаслідок вчинення щодо неї кримінального проступку. Тривалий час у зв`язку із цим вона була змушена брати участь у здійсненні кримінального провадження, яке врезультаті було закрите за клопотанням обвинуваченого. Суд також бере до уваги те, що позивач проживає по-сусідству із відповідачем і не може уникати зустрічі із своїм кривдником, що впливає на її психологічний стан. Відповідач добровільно не відшкодував завдану шкоду. Водночас суд зазначає, що позивач не надала доказів на підтвердження погіршення у зв`язку з цим стану свого здоров`я, сну, проходження лікування. За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5000,00 гривень.
Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково.
Згідно зі ст.133 ЦПК Укрїани судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Незважаючи на доводи сторони відповідача, суд доходить висновку, що витрати сторони позивача є обгрунтованими та відповідають складності справи. Тому, з відповідача на користь держави слід стягнути 1211,00 гривень судового збору та 2000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача з урахуванням обсягу наданих послуг та кількості і тривалості судових засідань, у яких брав участь представник.
Керуючись ст.264, 265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копйок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 08.06.2026. 
Суддя Матолич В.В.