Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2026  	Справа №607/10926/26 Провадження №2/607/5333/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
 
головуючого судді    Герчаківської О. Я.,
 
за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О., 
позивачки      ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця (по 1/6 на кожну дитину), починаючи з дня подання позову і до досягнення кожною дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 30 квітня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 79 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . 
У даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям з травня 2023 року фактично припинилися шлюбні стосунки. Шлюб існує лише формально, його збереження суперечить інтересам позивачки, а ому строк на примирення вона просить не призначати.
Діти проживають разом з ОСОБА_1 , яка щоденно піклується про них, займається їхнім навчанням, здоров`ям та забезпеченням належних побутових умов, тобто здійснює повне утримання дітей. Відповідач участі в утриманні дітей не бере.
У зв`язку із значними витратами позивачка немає можливості повністю забезпечити всі потреби дітей, а тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів.
Ухвалою судді від 19 травня 2026 року відкрито провадження у справі № 607/10926/26; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
01 червня 2026 року судом зареєстровано відзив ОСОБА_2 який поданий через систему «Електронний суд», у якому відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 20 000,00 грн.
03 червня 2026 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про уточнення суми аліментів (зміну позовних вимог), позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000,00 грн, щомісячно.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб та стягувати аліменти у загальній сумі 20 000,00 грн щомісячно (по 10 000,00 грн на кожну дитину), а також змінити її прізвище на дошлюбне.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте у своєму відзиві позов визнав, просить проводити розгляд справи у його відсутності.
Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, заслухавши доводи позивачки, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, сторони 30 квітня 2007 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис за № 79.
За змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно відомостей Витягів з реєстру Тернопільської територіальної громади №2026/007608677, сформованого 11 травня 2026 року, № 2024/011130133, сформованого 14 вересня 2024 року, №2026/007608676 сформованого 11 травня 2026 року, ОСОБА_1 разом з доньками - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .
За встановлених обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.
За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.
Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.
При реєстрації шлюбу можна вибрати прізвище: дружина - чоловіка, або чоловік - дружини, тобто вони вільні у виборі прізвища, в тому числі і подвійного (ст. 35 Сімейного кодексу України).
Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як в судовому засіданні, так і в органі реєстрації актів цивільного стану, що також передбачено ст. 113 Сімейного кодексу України.
Відтак суд вважає за можливе взяти позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).
Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що у 2026 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Отож, суд встановив, що у сторін в шлюбі народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю. Позивачка самостійно забезпечує дітей всім необхідним, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги. Водночас ОСОБА_2 є працездатним, інших утриманців не має. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто, відповідно він може отримувати достатній постійний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття.
В свою чергу ОСОБА_2 розуміючи свій обов`язок щодо отримання дітей, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 20 000,00 грн.
З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, беручи до уваги рівність обов`язку батьків утримувати їх спільних дітей, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, по 10 000 (десять тисяч),00 грн на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи стягнення з дня подання позову - 15 травня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).
Так, як відповідач визнав позов, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позовної заяви про розірвання шлюбу через систему «Електронний суд» - 532,48 грн ((1331,20*08)*50%).
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з позовом про стягнення аліментів до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 532,48 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-283, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 30 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 79.
Після розірвання шлюбу повернути ОСОБА_1   дошлюбне прізвище - « ОСОБА_8 ».
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі, по 10 000 (десять тисяч),00 грн на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи стягнення з дня подання позову - 15 травня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві),48 грн.
Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_7 судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві),48 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 532 (п`ятсот тридцять дві),48 грн судового збору при звернені з позовом про стягнення аліментів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_7 ; адреса АДРЕСА_4.

Головуючий суддя       О. Герчаківська