Справа № 420/18394/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» про визнання протиправною бездіяльності Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року, зобов`язання Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. щомісячно, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 16.06.2025 року за цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив. 
Позов обґрунтований тим, що позивач з 23.10.2009 року по 07.10.2024 року проходив службу у Державній кримінальній виконавчій службі України, остання посада – начальник відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор». Проте, як зазначено у позові, після звільнення зі служби позивач дізнався, що відповідач не в повному обсязі нарахував та виплатив йому додаткову винагороду, яка є складовою частиною грошового забезпечення. 21.05.2025 на адвокатський запит представника позивача відповідач надав відповідь, якою повідомив, що позивачу була нарахована додаткова винагорода за період: з 26.04.2022 по 30.04.2022 – з розрахунку 41,67 грн. за годину за 50 відпрацьованих годин - 2458,53 грн. та з 01.05.2022 по 31.05.2022 - з розрахунку 40,32 грн. за годину за 280 відпрацьованих годин - 13321,73 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168, у розмірі 30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач вважає, що до внесення змін до пункту 1 Постанови КМУ № 168 постановою КМУ №754 від 01.07.2022 року, яка застосовується з 01.06.2022 року, він мав право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000 грн.
Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 19.06.2025 року.
Однак, відзив на адміністративний позов до суду не надходив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.
Так, судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» з 23.10.2009 року (наказ про призначення на посаду від 23.10.2003 № 73/ОС) по 07.10.2024 року (наказ про звільнення зі служби від 04.10.2024 №94/ОС-24). 
Звернення позивача до суду обумовлено тим, що у період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року відповідачем не у повному обсязі виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
Відповідно до наявних у матеріалах справи розрахунків та довідки щодо нарахованої та виплаченої у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, позивачу у період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року нараховано додаткову грошову винагороду: з 26.04.2022 року по 30.04.2022 року у сумі 2458,53 грн., з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року у сумі 13321,73 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, у розмірі 30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 року №2713-IV (далі Закон №2713-IV).
Відповідно до частини 4 статті 21 Закону №2713-IV, особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону №2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Частиною першою статті 24 Закону №2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.
З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України Міністерством юстиції України 28.03.2018 наказом №925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Порядок №925/5).
Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 8 Порядку №925/5 при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.
Таким чином, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме щомісячні його види, виплачуються пропорційно відпрацьованому часу на підставі законодавства, яке є спеціальним у спірних правовідносинах.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого в подальшому продовжувалась, у тому числі воєнний стан діяв у період спірних правовідносин.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168).
У пункті 1 цієї постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 до пункту 1 Постанови №168 були внесені зміни, згідно з якими абзац 1 пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».
При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 року передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.
Згідно вказаного Переліку програма єПідтримка поширюється на Одеську область, де розташовується Державна установа «Ізмаїльський слідчий ізолятор», в якому працював позивач на момент виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, з 24.02.2022 року на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Одеської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. щомісячно.
У подальшому постановою КМУ №754 від 01.07.2022 року (яка набрала чинності 08.07.2022 року та застосовується з 01.06.2022 року) внесено такі зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме: в абзаці першому слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова щомісячно доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
Тобто, з 01.06.2022 року право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. залишилось лише у тих співробітників, які несуть службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Спірним у даній справі є питання щодо нарахування позивачу додаткової винагороди у період 24.02.2022 року до 31.05.2022 року, тобто до внесення змін постановою КМУ №754 від 01.07.2022 року.
Судом встановлено, що у період з 23.10.2009 року по 07.10.2024 року позивач проходив службу в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», Одеська область (без визначення окремих територіальних громад та населених пунктів) була включена до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Постановою №168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.
Відповідні зміни внесено до Постанови №168 постановою КМУ №754 від 01.07.2022 року, які застосовуються з 01.06.2022 року, тобто не поширюються на період спірних правовідносин.
Відтак, у період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року позивач мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.
Разом з цим, нарахування та виплата позивачу у спірний період додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, було здійснено у меншому розмірі, а саме: за період з 26.04.2022 року по 30.04.2022 року у сумі 2458,53 грн., за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року у сумі 13321,73 грн.
З матеріалів справи судом встановлено, що нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, в Державній установі “Ізмаїльський слідчий ізолятор” здійснювалось відповідно до наказу установи від 12.08.2022 №33/ОС/ПР-22 “Про виплату додаткової винагороди особам з числа рядового та начальницького складу установи” пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць з розрахунку 41,67 грн. за годину. 
Вказаний наказ від 12.08.2022 року №33/ОС/ПР-22 містить посилання на лист Міністерства юстиції України від 30.06.2022 року №52058/16.3.2/11-22 щодо виплати додаткової винагороди за несення служби в органах і установах Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (зі змінами), яким установі були виділені додаткові кошти для виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно за період з 26 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць. 
Проте, вирішуючи спір, суд вважає, що такий розрахунок додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, не відповідає вимогам цієї Постанови. 
Верховним Судом у постанові від 02.11.2023 року у справі № 160/11851/22 було сформовано висновок щодо застосування пункту 1 Постанови № 168, яку надалі підтримано Верховним Судом й в інших справах за подібних обставин, зокрема у постановах Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 200/297/23, від 25.01.2024 у справі №520/8343/22, від 21.03.2024 у справі №160/12980/22, від 28.03.2024 у справі № 480/1364/23, від 25.04.2024 у справі №160/10532/22.
Так, у постанові від 02.11.2023 року у справі №160/11851/22, де позивач – підполковник внутрішньої служби, який обіймав посаду начальника Чечелівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області – оскаржував бездіяльність ДУ «Центр пробації» щодо не нарахування і невиплати йому винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Верховний Суд уважав, що право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (зокрема і ДУ «Центр пробації»), які саме «несуть службу» в органах та установах зазначеної Служби.
У вказаній постанові, Верховний Суд, відповідаючи на доводи Державної установи «Центр пробації» щодо права на отримання додаткової винагороди лише особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть службу в органах та установах зазначеної Служби виснував, що у цьому випадку поняття «несення служби», яке зазначено у пункті 1 Постанови № 168, тотожні поняттю «проходження служби». Оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає ніяких підстав вважати, що вони службу не несуть. При цьому, Суд зауважив, що положення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу у наряді, тощо. Отже, постанова Кабінету Міністрів України № 168 (у редакції від 22 березня 2022 року) не ставить у залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби від виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, як про це вказує відповідач.
Отже, Постанова № 168 в редакції від 22.03.2022 року не ставить в залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби від виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, тощо.
Враховуючи викладене та релевантні висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме суд вважає доцільним: визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 30000 грн. щомісячно, зобов`язання Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавств та підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (адреса: 68600, просп. Незалежності, 70, м. Ізмаїл, Одеська область, код ЄДРПОУ 08564179) про визнання протиправною бездіяльності Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року, зобов`язання Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. щомісячно, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум – задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 30000 грн. щомісячно.
Зобов`язати Державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА