Справа №760/22041/25
2-а/760/328/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 травня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов, закриття провадження у справі, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов, закриття провадження у справі. 
Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2025 року щодо нього працівниками Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції були винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КпАП України. 
Вважає, що оскаржувані постанови є незаконними, винесені з порушенням закону та підлягають скасуванню. 
Зазначає, що він Правил дорожнього руху не порушував. На його прохання поліцейський не надав жодних доказів правопорушення. Проте, без доказів правопорушення поліцейський не має права вимагати від водія документи. Крім того, інспектор доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, його пояснення не були прийняті до уваги. 
Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанови про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2025 року, а провадження у справах закрити. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.
З відзиву на позовну заяву представника Департаменту патрульної поліції вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що під час несення поліцейськими службами на Дорожній станції патрульної поліції поліцейськими було помічено транспортний засіб марки «Citroen Jumper» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з цим позивача було зупинено для перевірки. Після зупинки автомобіля позивачу було повідомлено про причину запинки та неодноразово заявлено законну вимогу надати для перевірки документи, передбачені законодавством. Позивач вказані вимоги проігнорував, аргументуючи тим, що він не погоджується з роз`ясненою йому причиною зупинки. Незгода позивача з причиною зупинки чи поставленим йому в провину порушення ПДР України не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів. Крім того, під час зупинки та перевірки наявної про автомобіль інформації було встановлено, що транспортний засіб марки «Citroen Jumper» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не проходив обов`язків технічний контроль у встановлено законодавством порядку. У реєстраційній картці автомобіля з бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи «НАІС» зазначено, що рік випуску автомобіля - 2013 рік, код типу транспортного засобу - вантажний, повна маса 3450. Оскільки автомобіль відноситься до категорії вантажних з вантажопідйомністю до 3,5 тонн, він повинен проходити обов`язків технічний контроль кожні 2 роки. У п. 7 оскаржуваних постанов зазначено відео з п/в, що є технічним засобом, за допомогою якого здійснено фіксацію обставин справи. З відеозапису вбачається, що позивачу неодноразово протягом всього спілкування заявлялась вимога щодо надання посвідчення водія та інших документів та повідомлялось про відповідальність за відмову в їх наданні. Позивач у свою чергу стверджував, що він не зобов`язаний надавати документи поліцейським поки останні не пред`являть доказів правомірності його зупинки. Також, на питання поліцейського щодо проходження автомобілем обов`язкового технічного контролю, позивач відповів, що він не зобов`язаний його проходити. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 02 серпня 2025 року щодо позивача поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Жолдаком Я.М. винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що водій, керуючи транспортним засобом, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено п.п. «а» п. 2.4 ПДР України.
Також, 02 серпня 2025 року щодо позивача заступником командира 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пасічним Р.А. винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що водій керував транспортним засобом, який підлягає проходженню ОТК, але своєчасно його не пройшов, чим порушено п.п. «б» п. 31.3 ПДР України.
Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесені постанови до суду в порядку адміністративного судочинства. 
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач зазначає, що він Правил дорожнього руху не порушував. На його прохання поліцейський не надав жодних доказів правопорушення. Проте, без доказів правопорушення поліцейський не має права вимагати від водія документи. Крім того, інспектор доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, його пояснення не були прийняті до уваги.
Відповідно до п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: 
-посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
-реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
-поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно з п.п. «а» п. 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
З наданого представником відповідача відеозапису вбачається, що працівники поліції оголосили позивачу вимогу про пред`явлення посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу, проте останній вказані вимоги проігнорував, аргументуючи тим, що він не погоджується з роз`ясненою йому причиною зупинки.
У п. 7 оскаржуваних постанов міститься інформація щодо технічного засобу, яким здійснювалась фіксація правопорушення. 
Відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 1 ст. 126 КпАП України.
За таких обставин, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху знайшов своє підтвердження під час розгляду справи наданими відповідачем доказами. 
Відповідно до п.п. «б» п. 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Частинами 8, 9 цієї статті передбачено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
У реєстраційній картці автомобіля з бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи «НАІС» зазначено, що рік випуску автомобіля - 2013 рік, код типу транспортного засобу - вантажний, повна маса 3450. 
За таких обставин, оскільки автомобіль відноситься до категорії вантажних з вантажопідйомністю до 3,5 тонн, він повинен проходити обов`язків технічний контроль кожні 2 роки.
Разом з тим, з бази даних НАІС вбачається відсутність інформації щодо проходження транспортним засобом марки «Citroen Jumper» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 обов`язкового технічного контролю. 
Таким чином, пояснення позивача спростовуються наданими стороною відповідача доказами. 
За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами. 
Вбачається, що винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху. 
З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.
Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, Законом України «Про дорожній рух», статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанов, закриття провадження у справі.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: