КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №33/824/2509/2026
справа №361/3936/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-

встановив:
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Постановою установлено, що 03 квітня 2025 року о 03 годині 25 хвилин, поблизу будинку 40 по вулиці Чернігівській в селі Калинівка Броварського району Київської області ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Suzuki Swift», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Drager 6820, результат 1,56 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, неповне з`ясування обставин у справі, невірне застосування норм процесуального права.
Посилається на розгляд справи судом із порушенням права ОСОБА_1 на захист, гарантованого статтею 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за її відсутності попри подані нею заяви про відкладення розгляду у зв`язку із амбулаторним і стаціонарним лікуванням.
Вказує, що матеріали справи містять протокол, постанову, направлення на огляд, технічні документи та заяви скаржниці від 14 квітня 2025 року, 09 лютого 2026 року, 12 березня 2026 року, а також відомості про призначення розгляду на 17 червня 2025 року, 18 серпня 2025 року, 10 лютого 2026 року та 13 березня 2026 року.
Разом з цим, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення про ці засідання чи отримання повісток. Вказує, що фактично з`являлась до суду у 2025 році, а про засідання у 2026 році дізнавалась самостійно з сайту суду напередодні дати розгляду і щоразу подавала заяви про відкладення.
Звертає увагу, що відповідно до статей 278, 268, 277-2 КУпАП справа може розглядатись за відсутності особи лише за умови її належного повідомлення не пізніше ніж за три дні, чого не було забезпечено, а обов`язок доказування поінформованості покладається на суд/уповноважений орган.
Вказує про недопустимість визнання повідомлення належним у разі повернення кореспонденції.
Уважає, що відсутність належного повідомлення, розгляд справи без її участі попри клопотання про відкладення, а також недоведеність вини виключають можливість притягнення її до відповідальності.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду та ЄСПЛ.
Мотивуючи наведеним, просить постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Оскаржувана постанова прийнята за її відсутності.
Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась 06 квітня 2026 року під час ознайомлення із матеріалами справи.
Мотивуючи наведеним, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року.
Вирішуючи питання щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справах про порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та/або у справах про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за заявою особи, щодо якої винесено постанову.
З матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова прийнята 13 березня 2026 року за відсутності ОСОБА_1 ..
Згідно з частиною першою статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а її копія протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено.
Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.
Згідно даних заяви від 06 квітня 2026 року убачається, що ОСОБА_1 із матеріалами справи ознайомилась 06 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу подано до Броварського міськрайонного суду Київської області 08 квітня 2026 року, що підтверджується даними відтиску вхідної кореспонденції.
Із даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що текст оскаржуваної постанови оприлюднено 13 квітня 2026 року.
Ураховуючи відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи, про зміст постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 06 квітня 2026 року після ознайомлення із матеріалами справи, апеляційний суд уважає наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.
За таких обставин, з метою забезпечення права особи на апеляційний перегляд справи та дотримання принципу доступу до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Бургела О.В. підтримали подану апеляційну скаргу, просили суд її задовольнити.
Дослідивши відеофайл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Бургелу О.В. суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.
У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №700134 від 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 03 квітня 2025 року в Київській області, с. Калинівка, вул. Чернігівська, 40,, керувала транспортним засобом Suzuki Swift, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат огляду 1,56 проміле. Порушила вимоги пункту 2.9 а ПДР України (а.с. 2).
Постановою про накладення адміністративного стягнення БАД №522609 від 03 квітня 2025 року убачається, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с. 3).
Згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Огляд проводився за допомогою газоаналізатору Drager, результат огляду проба позитивна 1,56 проміле. Акт огляду містить підпис ОСОБА_1 про згоду із результатом проведеного огляду (а.с. 6).
До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення долучено відеозапис тривалістю 2:21:59 години.
На долученому відеофайлі зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , проведення огляду та процедуру складання адміністративних матеріалів.
Зокрема, на відрізку часу 34:20 хвилин під час складання протоколу ОСОБА_1 повідомила, що задекларованою адресою перебування значиться АДРЕСА_2 .
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.
Відповідно до частин 1, 2 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною 3 статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Установлено, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, відтак, згідно частини 2 статті 268 КУпАП її присутність під час розгляду справи не обов`язковою.
Положення частини 1 статті 268 КУпАП свідчать про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Разом з цим, у статті зазначено і про можливість розгляду справи за відсутності особи, у разі наявності доказів про належне повідомлення особи, про дату, час та місце розгляду справи.
З даних судової повістки убачається, що судове засідання у справі призначено на 17 червня 2025 року (а.с. 14).
Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять заяву ОСОБА_1 про ознайомлення із матеріалами справи від 14 квітня 2025 року (а.с. 19).
Згідно даних розписки ОСОБА_1 убачається, що 15 квітня 2025 року остання отримала судову повістку про виклик до суду 17 червня 2025 року (а.с. 17).
З даних судової повістки убачається, що наступне судове засідання у справі призначено на 18 серпня 2025 року (а.с. 18).
Відомостей про вручення судової повістки матеріали справи не містять.
З даних розписки ОСОБА_1 від 13 жовтня 2025 року убачається, що остання повідомлена про судове засідання у справі 10 лютого 2026 року (а.с. 28).
09 лютого 2026 року на адресу Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні (а.с. 19-20).
З даних судової повістки від 23 лютого 2026 року убачається, що наступне судове засідання у справі призначено на 13 березня 2026 року (а.с. 29).
Відомостей про вручення судової повістки матеріали справи не містять.
12 березня 2026 року на адресу Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні (а.с. 30-31).
13 березня 2026 року прийнято оскаржувану постанову.
З матеріалів справи убачається, що провадження у суді першої інстанції тривало протягом значного періоду часу - з квітня 2025 року по березень 2026 року, тобто близько 11 місяців. За цей час розгляд справи неодноразово відкладався, призначались судові засідання, про що ОСОБА_1 була обізнана.
Так, остання 14 квітня 2025 року зверталась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, а 15 квітня 2025 року отримала судову повістку про виклик до суду на 17 червня 2025 року, що підтверджується її особистим підписом. Крім того, 13 жовтня 2025 року ОСОБА_1 була повідомлена про судове засідання, призначене на 10 лютого 2026 року.
Отже, ОСОБА_1 була належним чином обізнана про наявність провадження, його предмет, а також про докази, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапис та результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Разом із тим, протягом усього часу розгляду справи ОСОБА_1 не подала жодних заперечень проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення, не скористалась своїм правом на подання письмових пояснень, не заявляла клопотань про закриття провадження у справі, а також не надала суду жодних доказів на спростування обставин, викладених у протоколі.
Подані клопотання про відкладення розгляду не містять будь-яких заперечень по суті правопорушення чи доводів щодо недопустимості доказів.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 мала реальну можливість реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП, однак належним чином ними не скористалась.
Доводи апеляційної скарги про порушення принципу змагальності є безпідставними, оскільки саме по собі невикористання особою наданих їй процесуальних прав не може свідчити про їх порушення з боку суду.
Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення про дату, час та місце судових засідань, апеляційний суд зазначає таке.
Матеріали справи не містять належних доказів вручення ОСОБА_1 судових повісток щодо окремих судових засідань, зокрема призначених на 18 серпня 2025 року та 13 березня 2026 року.
Разом із тим, такі обставини самі по собі не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність провадження, перебіг розгляду справи, самостійно відслідковувала інформацію про призначення судових засідань, що підтверджується поданими нею клопотаннями про відкладення розгляду справи напередодні таких засідань.
Таким чином, навіть за відсутності формального підтвердження вручення окремих судових повісток, ОСОБА_1 фактично володіла інформацією про розгляд справи та мала можливість брати участь у судових засіданнях.
З огляду на викладене, апеляційний суд уважає, що відсутність у матеріалах справи окремих доказів повідомлення не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції та не призвела до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд.
Апеляційний суд звертає увагу, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результатом огляду із застосуванням газоаналізатора Drager 6820 (1,56 ‰), а також відеозаписом з місця події.
Зазначені докази є узгодженими між собою, взаємно доповнюють один одного та не викликають сумнівів у їх достовірності.
Акт огляду містить підпис ОСОБА_1 про згоду з результатом проведеного огляду, що додатково свідчить про відсутність заперечень з її боку на момент фіксації правопорушення.
Отже, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, спрямованих на спростування висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Зміст апеляційної скарги зводиться переважно до посилань на допущені процесуальні порушення під час розгляду справи, зокрема щодо повідомлення про судові засідання, водночас будь-яких аргументів щодо недопустимості чи недостовірності доказів, неправильності встановлення фактичних обставин справи або відсутності події чи складу адміністративного правопорушення скаржницею не наведено.
За таких обставин, самі по собі доводи про окремі процесуальні недоліки, навіть у разі їх формальної наявності, не можуть бути підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, якщо вина у вчиненні правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.
Апеляційний суд враховує, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є суспільно небезпечним діянням, яке створює підвищену загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю учасників дорожнього руху.
Відтак, посилання скаржниці виключно на процесуальне порушення щодо повідомлення про судові засідання, за відсутності доводів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини та доведеність вини, не може бути підставою для скасування законного й обґрунтованого рішення суду та звільнення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до частини 6 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено не пізніш як через один рік з дня його вчинення.
Як убачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинене 03 квітня 2025 року, постанова суду першої інстанції прийнята 13 березня 2026 року, тобто в межах встановленого законом річного строку.
Отже, на момент розгляду справи судом першої інстанції строки притягнення до адміністративної відповідальності не сплинули, у зв`язку з чим суд першої інстанції мав законні підстави для розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення.
За встановлених обставин, апеляційний суд не убачає підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК