Справа № 761/13687/25
Провадження № 2-о/761/60/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Левицької Т.В.
при секретарях Гусак О.Ю., Поповій В.О.
за участю
заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рокитнянська селищна рада Білоцерківського району Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и в :
Заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_2 в період з січня 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник ОСОБА_1 фактично проживала разом з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
На момент смерті ОСОБА_2 заявник проживала разом з останнім за вказаною адресою, але фактично була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, з ОСОБА_2 на час його смерті вони проживали однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та несли побутові витрати, купували майно для спільного користування.
З метою оформлення спадкових прав на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заявник звернулась до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 вона не перебувала. У зв`язку з цим вона звернулась до суду. Заявник зазначила, що ОСОБА_2 заповіту не складав. Його єдина донька - ОСОБА_3 у встановлений строк для оформлення спадщини подала нотаріально завірену заяву про відмову від спадщини.
На думку заявника, вона на підставі ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом, оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження, витребувано у Рокитнянської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 286/2023 після смерті ОСОБА_2 .
В судовому засіданні заявник підтримала вимоги даної заяви у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явився. До суду представником направлено заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги, викладені у заяві, підтримав.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з січня 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
18 листопада 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Рокитнянської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про прийняття спадщини.
17 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до вказаної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки вона є його цивільною дружиною.
У той же час, постановою державного нотаріуса Рокитнянської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калітенко Л.Б. від 17 лютого 2024 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 повинна надати нотаріусу рішення суду про встановлення факту сімейних відносин.
Заявник та ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами станом на час смерті останнього, проте, як вказувала заявник ОСОБА_1 вони проживали разом та вели спільне господарство до 23 липня 2023 року, а тому вона, на підставі ст. 1264 ЦК України відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
На підтвердження фактичного проживання заявника ОСОБА_1 у період з січня 2016 року по 23 липня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , надано акт про фактичне проживання від 23.03.2024 року з підписами сусідів, що проживають в АДРЕСА_3 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка покійного ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду показала, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Її батько проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою з січня 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідок зазначила, що її батько та ОСОБА_1 проживали у вказаному будинку однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 доглядала за її батьком до самої смерті. У зв`язку з цим вона (свідок ОСОБА_3 ) після смерті її батька ІНФОРМАЦІЯ_5 подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини, яка залишилась від батька, а саме від будинку АДРЕСА_1 . Вона вважає, що саме ОСОБА_1 повинна успадкувати вказаний будинок.
Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ст. 1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що заявник з січня 2016 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі станом на час смерті ОСОБА_2 , встановлення даного факту у судовому порядку заявнику необхідно для належного оформлення спадкових прав на будинок, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу на час відкриття спадщини.
Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що обставини, на які заявник ОСОБА_1 посилалася у своїй заяві, знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 без шлюбу в період з січня 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294, 319 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в :
Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), заінтересована особа: Рокитнянська селищна рада Білоцерківського району Київської області (код ЄДРПОУ: 04358997, місцезнаходження: 09601, Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Незалежності, буд. 2), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без шлюбу в період з січня 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя