30.06.2026 
ЄУН 389/1402/26
Провадження № 2/389/734/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді – Берднікової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за позовом Товариства з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Позивач, 21 квітня 2026 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8187085 від 04 червня 2025 року, в розмірі 22240 грн 00 коп. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у справі. 
Позов обґрунтовано тим, що 04 червня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит №8187085 відповідно до умов якого відповідач отримала 5000 грн 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
24 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24112025 за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги стосовно боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі стосовно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №8187085. Внаслідок цього позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідач отримавши кредитні кошти не виконувала свої договірні зобов`язання належним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 22240 грн 00 коп., з яких: 4995 грн 00 коп. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7245 грн 00 коп. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 10000 грн 00 коп. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Відповідачем, 26 травня 2026 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила: відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту та неустойки, що нараховані за кредитним договором №8187085. Визнати неправомірним нарахування позивачем та виключити із розрахунку заборгованості комісії та штрафні санкції у період проходження нею військової служби; визначити до стягнення несплачену суму кредитних коштів (тіло кредиту) в розмірі 4265 грн 00 коп., з урахуванням сплаченої суми 735 грн 00 коп. Вказала, що є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України (ДПСУ) та проходить військову службу за контрактом, що був підписаний нею 22 жовтня 2020 року, надалі автоматично продовжений та діє до тепер у зв?язку введенням воєнного стану в Україні. Бере безпосередню участь у забезпеченні оборони держави в умовах воєнного стану. Це підтверджується: її військовим квитком, контрактом довідками про проходження військової служби, які вона долучає до відзиву. Військовослужбовці Державної прикордонної служби України є складовою Сил оборони держави та виконують завдання із захисту суверенітету і територіальної цілісності України на постійній основі. ДПСУ є правоохоронним органом спеціального призначення, функціонує як воєнізована структура, підпорядкована Президенту України, яка забезпечує охорону державного кордону, суверенних прав у виключній морській зоні та участь у боротьбі з тероризмом. Основним завданням якої є захист кордону, прикордонний контроль, протидія незаконним збройним формуванням та участь в обороні держави. У зв`язку з зазначеним, в силу ст.3, пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на період особливого періоду військовослужбовцям їй як військовослужбовцю не повнні нараховуються (підлягають списанню) проценти за користування кредитом, а також штрафні санкції та пеня за невиконання грошових зобов?язань перед банками та іншими кредиторами (за винятком кредитів на придбання житла чи автомобіля). Окрім того нарахування неустойки відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 10000 грн 00 коп. є неправомірним та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Також вказала, що у зв`язку з проходженням військової служби в умовах воєнного стану її матеріальнестановище істотно погіршилося. По даному договору 03 вересня 2025 року нею сплачено 735 грн, що підтверджено позивачем в матеріалах справи: 675 грн 00 коп. – оплата комісії, 55 грн 00 коп. – оплата нестандартної комісії, 5 грн 00 коп. оплата тіла кредиту. Оскільки нарахування комісії є неправомірним, сплачені нею 730 грн 00 коп. слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості.
Представником відповідача 01 червня 2026 року на відзив на позовну заяву подано відповідь, в якій вказано, що відповідач про свій статус військовослужбовця повинна була повідомити первісного кредитора, однак цього не зробила. Наразі нею не надано доказів, що підтверджують її безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної та оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ на території України. На вказані пільги мають прав лише мобілізовані позичальники. Підписавши кредитний договір сторони узгодили всі його істотні умови. Всі нараховані за кредитним договором здійснені виключно первісним кредитором відповідно до умов договору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, у відзиві на позовну заяву просила розглядати справу за її відсутності.
Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».
04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 в електроній формі укладено Договір про споживчий кредит №8187085. Відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в розмірі 5000 грн (п.1.2. договору), строком на 360 днів з 04 червня 2025 року по 13 травня 2026 року (п.п.1.3., 1.4. договору), зі сплатою процентів за користування кредитом за ставками передбаченими умовами договору.
Пунктом 1.5.1 договору передбачена комісія за надання кредиту, а саме 675 грн 00 коп, яка нараховується за ставкою 13,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Пунктом 1.5.2 договору пердбачена комісія за ослуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 16060 грн 00 коп. що нарахвується за ставкою 14,60% від сум кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий (крім останього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору.
Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) n встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим договором, надсилання позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього договору службами підтримки кредитодавця, тощо, яка нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до п.2.4. договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту (кредитної заборговнаості) в розмірі та у терміни, що становлені у графіку платежів, наведеному в додатку 1 до договоу, що є його невід`ємною частиною. Позичальник має сплачувати поточний загальний платіж за розрахунковий період в деньзакінчення розрахункового періоду (дату платежу), згідно графікав платежів. Сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення і є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафів та/або процентів, згідно розділу 4 договору.
У п.4.2 договору зазначено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з поверненя кредиту (частини) кредиту згідно графіку платежів, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку сплати платежу згідно з графіком платежів, має право (не обов`язок) нарховувати проценти за ставкою 0 відсотків річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання , пеердбачених ст.625 ЦК України.
Вказаний кредитний договір підписнаий відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 12-19.).
Заява на отримання кредиту №8187085 та Анкета-заява на кредит №8187085 від 04 червня 2025 року містять відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан» (а.с.19,23).
У день підписання кредитного договору сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Вказаний тип кредиту: кредит, сума кредиту-5000 грн, строк кредитування – 360 днів, процентну ставку, комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту(а.с.20-21).
Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатормо підписано графік платежів, який є додатком №1 до договору (а.с.22).
Згідно з платіжним дорученням № 155034395 від 04 червня 2026 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 грошові кошти в сум 5000 грн, із зазначенням призначення платежу: кошти відповідно до договору №№8187085 (а.с.24).
Відповідно до відомості про щоденні нарахування ТОВ «Мілоан», відповідачу за період з 04 червня 2025 року по 24 листопада 2025 року здійснювалися нарахування за комісією за надання кредиту, за комісією за обслуговування кредиту, нарахування штрафу відповідно ло п.4.1 договору (а.с. 25).
24 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24112025 у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників.(а.с.26-30).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №8187085 від 04 червня 2025 року в сумі 22240 грн 00 коп., з яких: 4995 грн 00 коп. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7245 грн 00 коп. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 10000 грн 00 коп. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с.33).
Також на підтвердження укладення вказаного договору фактоингу до справи долучено акт прийому -передачі реєстру боржників та платіжну відомість про плату за договором факторингу №24112025 від 24 листопада 2025 року (а.с.31,32).
З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося жодних нарахувань за кредитним договором.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Положенням статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Верховний Суд України у своїй постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 зробив висновок про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.
За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Факт укладення договору про споживчий кредит №8187085 від 04 червня 2025 року, отримання кредиту в сумі 5000 грн 00 коп. відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється, про що свідчить поданий нею до суду відзив на позовну заяву, а тому такі обставини додатковому доказуванню не підлягають. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором про споживчий кредит №8187085. Отже, з урахуванням встановлених обставин, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 49995 грн 00 коп.
Разом з тим, відповідач не погоджується з нарахуванням їй процентів, неустойки за вказаним кредитним договором, мотивуючи це тим, що вона є військовослужбовцем, проходить службу за контрактом, тож відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ звільнена від сплати процентів та штрафних санкцій.
З довідки військової частини №119 від 18 березня 2026 року, військового квитка серія НОМЕР_2 виданого 05 березня 2021 року, довідки Прикордонної служби від 28 жовтня 2024 року, контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі від 22 жовтня 2020 року, вбачається, що відповідач з 22 жовтня 2020 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом (а.с.71-74,75,76,77-79).
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей та встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту.
У частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, в редакції, яка діяла на час укладення відповідачем кредитного договору та діє наразі, зазначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.
На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року№1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває і на час розгляду справи.
Судом встановлено, що на час укладення кредитного договору №8187085 від 02 червня 2025 року відповідач була військовослужбовцем і є нею на даний час, отже на неї розповсюджуються пільги, передбачені п.15ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань та процентів за користування кредитом. Відповідач як військовослужбовець бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період воєнного стану.
До того ж суд відзначає, що Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Цивільний кодекс України є основним регулятором договірних відносин, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі №362/2159/15-ц.
Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення неустойки (штраф, пеня) в сумі 10000 грн 00 коп. задоволенню не підлягають.
Поряд з цим, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача нарахованої комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) в сумі 7245 грн 00 коп., оскільки її нарахування передбачене умовами укладеного між сторонами кредитного договору та не суперечить положенням ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». У кредитному договорі наведений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту..
Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, всього на суму 12240 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1465 грн 27 коп.
Керуючись ст.2,4,12,13, 81,89, 141, 223, 259, 263 - 265, 274, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №8187085 від 04 червня 2025 року в сумі 12240 (дванадцять тисяч двісті сорок) грн 00 коп., з яких: : 4995 грн 00 коп. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7245 грн 00 коп. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту.
У задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за неустойкою (штраф,пеня) в сумі 10000 грн 00 коп., відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 1465 (одна тисяча чотириста шістдесят п`ять) грн 27 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.
Відомості про сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: вул.Симона Петлюри,30, м.Київ, код ЄДРПОУ 35625014. 
відповідач – ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає по АДРЕСА_1 .

Суддя  Г.В. Берднікова