ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року	Львів	Справа № 460/11482/24 пров. № А/857/17145/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року (суддя Поліщук О.В., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/11482/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі також – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі також – відповідач-2) про: визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 09.07.2024 № 172050006192 про відмову позивачу в призначенні пенсії, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із зниженням пенсійного віку; зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу з 17.04.2024 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.07.2024 №172050006192, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 17.04.2024 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняте нове, в цій справі, про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 01.07.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
За принципом екстериторіальності вказана вище заява для вирішення по суті скерована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області, яким 13.04.2023 прийнято рішення № 1720500046000 про відмову в призначенні пенсії позивачу.
23.06.2023 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
За принципом екстериторіальності вказана вище заява для вирішення по суті скерована Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області, яким 30.06.2023 прийнято рішення № 1720500046000 про відмову в призначенні пенсії позивачу.
01.07.2024 позивач звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії направлено для розгляду до відповідача-2.
09.07.2024 відповідачем-2 прийнято рішення № 172050006192, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993. У спірному рішенні відповідачем-2 зазначені наступні мотиви його прийняття: страховий стаж заявниці становить 36 років 11 місяців 04 дні; періоди проживання заявниці у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.011993 складають 02 роки 04 місяці 06 днів; згідно з рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24 встановлено факт проживання ОСОБА_1 в селі Іскорость Коростенського району Житомирської області; довідки, виданої органами місцевого самоврядування про періоди проживання на території радіоактивного забруднення згідно з рішенням суду не надано; в рішенні суду відсутнє зобов`язання щодо призначення пенсії; право на пенсію заявниця набуде з 17.04.2029.
Позивач, не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії та вважаючи таке рішення протиправним, звернулася до суду з цим позовом. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Частиною 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ), згідно з частиною першою статті 55 якого, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років
При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Відповідно до частини третьої статті 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Відтак, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом чотирьох років до 01.01.1993.
Початкова величина зменшення пенсійного віку (2 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 3 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому, максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.
Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зменшення пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов: 1) початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період; 2) проживання щонайменше 4 роки станом на 01.01.1993 є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 3 роки проживання, роботи.
Поряд з наведеним, застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 щонайменше 4 роки.
Також слід зазначити, що відповідно до наведених вище положень законодавства, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю (відповідає висновку Верховного Суду який викладений, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 (адміністративне провадження № К/9901/45843/18) та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17 (адміністративне провадження № К/9901/22569/18, К/9901/22573/18).
Також, у постановах від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23 (провадження № К/990/40765/23), від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22 (адміністративне провадження № К/990/11776/23), від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 (адміністративне провадження № К/990/28639/23) Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання (роботою) в ній особи.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно з довідкою Відділу реєстрації місця проживання Коростенської міської ради від 26.02.2024 № 642, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дійсно була зареєстрована та проживала в селі Іскорость Коростенського району Житомирської області з 26.04.1986 по 10.09.1988 (02 роки 04 місяці 15 днів).
Окрім цього, довідкою Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Володимирецької селищної ради від 09.02.2024 № 539 стверджується, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована в селищі Володимирець Вараського району Рівненської області з 29.03.1995 по 26.03.2002 (06 років 11 місяців 25 днів), з 27.03.2002 по 31.10.2023 (21 рік 07 місяців 04 дні).
Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119170632), яке набрало законної сили 21.06.2024, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в с.Іскорость, Коростенського району Житомирської області в періоди: з 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 вересня 1988 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 жовтня 1988 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 листопада 1988 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 грудня 1988 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 січня 1989, з 15 лютого 1989 року по 01 березня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 березня 1989 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 29, 30 квітня 1989 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 травня 1989 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18 червня 1989 року, з 25 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 вересня 1989 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 жовтня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 листопада 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 грудня 1989 року, 1, 6, 7, 13, 14, 20, 21 січня 1990 року, з 26 січня 1990 року по 8 лютого 1990 року, 10, 11, 17, 18, 25, 25 лютого 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 березня 1990 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 квітня 1990 року, 1, 2, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 травня 1990 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24 червня 1990 року, з 26 червня 1990 року по 31 серпня 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 вересня 1990 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 жовтня 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 листопада 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22 грудня 1990 року, 6 , 7, 19, 20 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 8 лютого 1991 року, 9, 10, 16, 17, 23, 24 лютого 1991 року, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 березня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 квітня 1991 року, 1, 2, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 травня 1991 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 червня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 липня 1991 року з 3 серпня 1991 року по 01 вересня 1991 року, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 вересня 1991 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 жовтня 1991 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 листопада 1991 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22 грудня 1991 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, з 25 січня 1992 року по 9 лютого 1992 року, 15, 16, 22, 23, 29 лютого 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 березня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 квітня 1992 року, 1, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 травня 1992 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 червня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 липня 1992 року, 1, 2 серпня 1992 року, з 4 серпня 1992 року по 31 серпня 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 вересня 1992 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 жовтня 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 листопада 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 грудня 1992 року.
Загальна тривалість проживання позивача у селі Іскорость Коростенського району Житомирської області, встановлена рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24, становить 625 днів або 01 рік 08 місяців 25 днів (з урахуванням тридцяти днів у місяці).
Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом першої інстанції вірно відхилені як безпідставні та необґрунтовані доводи відповідача-1 щодо неможливості підтвердження обставин проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 судовим рішенням, яким установлено такий факт, з огляду на те, що основними засадами судочинства, згідно зі статтею 129 Конституції України, є обов`язковість судового рішення.
Також, на хибність твердження пенсійного органу про неможливість підтвердження факту проживання в зоні радіоактивного забруднення судовим рішенням про встановлення факту, що має юридичне значення, при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-XII вказував Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 у справі № 555/874/17 (адміністративне провадження № К/9901/18402/18).
Слід зазначити, що село Іскорость Коростенського району Житомирської області та селище Володимирець Вараського району Рівненської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю.
Відтак, аналізуючи надані для призначення пенсії документи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачем підтверджено такі періоди його проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю: у селі Іскорость Коростенського району Житомирської області з 26.04.1986 по 10.09.1988, що становить 02 роки 04 місяці 15 днів; у селі Іскорость Коростенського району Житомирської області 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 вересня 1988 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 жовтня 1988 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 листопада 1988 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 грудня 1988 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 січня 1989, з 15 лютого 1989 року по 01 березня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 березня 1989 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 29, 30 квітня 1989 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 травня 1989 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18 червня 1989 року, з 25 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 вересня 1989 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 жовтня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 листопада 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 грудня 1989 року, 1, 6, 7, 13, 14, 20, 21 січня 1990 року, з 26 січня 1990 року по 8 лютого 1990 року, 10, 11, 17, 18, 25, 25 лютого 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 березня 1990 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 квітня 1990 року, 1, 2, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 травня 1990 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24 червня 1990 року, з 26 червня 1990 року по 31 серпня 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 вересня 1990 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 жовтня 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 листопада 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22 грудня 1990 року, 6 , 7, 19, 20 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 8 лютого 1991 року, 9, 10, 16, 17, 23, 24 лютого 1991 року, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 березня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 квітня 1991 року, 1, 2, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 травня 1991 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 червня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 липня 1991 року з 3 серпня 1991 року по 01 вересня 1991 року, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 вересня 1991 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 жовтня 1991 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 листопада 1991 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22 грудня 1991 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, з 25 січня 1992 року по 9 лютого 1992 року, 15, 16, 22, 23, 29 лютого 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 березня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 квітня 1992 року, 1, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 травня 1992 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 червня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 липня 1992 року, 1, 2 серпня 1992 року, з 4 серпня 1992 року по 31 серпня 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 вересня 1992 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 жовтня 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 листопада 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 грудня 1992 року, що становить 01 рік 08 місяців 25 днів; у селищі Володимирець Вараського району Рівненської області з 29.03.1995 по 26.03.2002, що становить 06 років 11 місяців 25 днів; у селищі Володимирець Вараського району Рівненської області з 27.03.2002 по 31.12.2014 (з 01.01.2015 зона посиленого радіоекологічного контролю виключена з переліку зон радіоактивного забруднення територій, визначених Закон України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII), що становить 12 років 09 місяців 04 дні.
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що термін проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 становить 04 роки 01 місяців 10 дні, в т.ч. з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 - 00 років 05 місяців 05 днів. Отже, позивач має право на застосування початкової величини зменшення пенсійного віку на 2 роки. Загальний період проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю становить понад 22 роки, а тому позивач також набув право на зниження пенсійного віку на 5 років.
Щодо твердження відповідача-1 про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю в останнього посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, слід зазначити таке.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 22-1), документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи є: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, що вказана вище норма Порядку № 22-1 містить застереження в частині встановлення обов`язку подання посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, згідно з яким особи, що належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, подають таке посвідчення лише у разі наявності.
Пунктом 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII визначено, що до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Як вже було зазначено, що станом на 01.01.1993 позивач прожив на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад 4 роки, а тому він належить до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак в силу вимог підпункту 7 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку № 22-1 надання позивачем посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи для підтвердження права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку не є обов`язковим.
Також судом першої інстанції вірно зауважено, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 55 Закону № 796-XII також є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Також, як вже було зазначено, що згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відтак, в силу вимог абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII позивач має право на зменшення на 5 років як пенсійного віку, так і страхового стажу. тобто, для призначення пенсії на пільгових умовах позивач повинен мати страховий стаж в розмірі 26 роки, оскільки пенсійного віку – 55 років – позивач досягнув у 2024 році.
Як вбачається з спірного рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 09.07.2024 №172050006192, наданими позивачем документами підтверджено наявність у нього страхового стажу обсягом 36 років 11 місяців 04 дні.
Відтак суд першої інстанції вірно вказав, що при зверненні із заявою про призначення пенсії від 01.07.2024 позивач досягнув віку 55 років, підтвердив право на зниження пенсійного віку на 5 років на наявність страхового стажу понад 26 років, а тому відповідач-2 приймаючи рішення від 09.07.2024 № 172050006192 діяв всупереч приписам Конституції України та Закону № 796-XII, чим порушив право позивача на соціальний захист у старості, а відтак, вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення від 09.07.2024 № 172050006192, а також зобов`язання призначити йому пенсію зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-XII, є обґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд зобов`язати пенсійний орган призначити йому пенсію з 17.04.2024, тобто з наступного дня після досягнення пенсійного віку. Така вимога позивача в повній мірі узгоджується з приписами частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки спірне рішення про відмову у призначені пенсії від 09.07.2024 № 172050006192 було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому саме вказаний пенсійний орган необхідно зобов`язати призначити пенсію позивачу (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23).
Відтак, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вчинити дії щодо призначення пенсії позивачу відсутні.
Зважаючи на наведене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно частково задоволено позов.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 460/11482/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар