КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 року справа №320/56700/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного агентства водних ресурсів України до Комунального підприємства "Миронівкаводоканал", третя особа: Державна екологічна інспекція Столичного округ про зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
Державне агентство водних ресурсів України звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства "Миронівкаводоканал" з вимогою анулювати дозвіл на спеціальне водокористування від 11.03.2021 №42/КВ/49д-21.
Ухвалою суду від 10.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
В обґрунтуванням своїх вимог позивач зазначив про недотримання відповідачем нормативів гранично-допустимих скидів забруднюючих речовин у басейн річки Рось, чим порушив вимоги екологічного законодавства у частині перевищення нормативів гранично-допустимого скиду. У зв`язку із порушень відповідачем природоохоронного законодавства позивачем винесено припис про анулювання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування від 20.01.2020 року № 14/МЛ/49д-20, виданого ДП «Стивідорна компанія «Ольвія».
Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву звертає увагу, що підприємством вживаються вичерпні заходів щодо недопущення порушень природоохоронного законодавства. Пояснює, що основною причиною, яка призвела до перевищення нормативів гранично допустимого скидання забруднювальних речовин, стало велике навантаження скидів стічних вод через потужності виробництва поруч розташованих підприємств. Вказує, що є єдиним водопостачальником та природнім монополістом послуг з водопостачання та водовідведення у м. Миронівка та селі Росава. Також товариством звернуто увагу на застаріле та фізично зношене обладнання очисних каналізаційних споруд, у зв`язку із чим, відповідачем прийнято рішення про будівництво нових, зі збільшеними продуктивними можливостями та укладено відповідний договір.
Третя особа пояснень стосовно спірних правовідносин не надала.
Також відповідач заявив клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Обґрунтуванням такого клопотання є важливістю справи і складність предмета доказування.
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.
За правилами статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частина ж друга статті 257 Кодексу визначає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Оскільки дана справа не віднесена до імперативно визначеного переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, процесуальні перешкоди для розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження, на переконання суду, - відсутні.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, Державним агентством водних ресурсів України 11.03.2021 Комунальному підприємству «Миронівкаводоканал» виданий дозвіл на спеціальне водокористування за №42/КВ/49д-21 терміном дії з 11.03.2021 по 11.03.2024.
Виданий дозвіл дає право відповідачу здійснювати водокористування для питних і санітарно-гігієнічних потреб; виробничих потреб; передачі води населенню та передачі води вторинним водокористувачам.
З`ясовано, що дозволом на спеціальне водокористування підприємству встановлені ліміти скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС) та фактичні скиди речовин із зворотними (стічними) водами у поверхневі водні об?єкти (окремо для кожного водовипуску):
Випуск №1 у р. Росава після очисних споруд біологічного очищення стічних вод (КОС) потужністю 912,5 тис. м3/рік; категорія зворотних (стічних) вод - господарсько-побутові; виробничі; за межами м. Миронівка;
Випуск №2 у р. Рось після промивки фільтрів (від ВОС); категорія зворотних (стічних) вод - виробничі; за межами с. Тептіївка, Богуславський район.
Відповідно до п. 1 Дозволу на спеціальне водокористування, фактичним місцем здійсненням (водокористування) є поверхневий забір води з використанням НС у межах с. Тептіївка, Богуславського району, Київської області, Стеблівське водосховище (638,0га), р. Рось, район басейну р. Дніпро.
Також, фактичним місцем здійснення (водовідведення), згідно п. 2 Дозволу на спеціальне водокористування, визначено за межами м. Миронівка.
Відповідно до п. 3 Дозволу на спеціальне водокористування, фактичним місцем здійснення діяльності (водовідведення) визначено за межами с. Тептіївка, Богуславського району, приймачем зворотних (стічних) вод або водокористувачем, до системи водовідведення якого скидаються зворотні (стічні) води є річка Рось.
Відповідно до пункту 4 Дозволу на спеціальне водокористування іншим фактичним місцем здійснення діяльності (водовідведення) визначено у межах м.Миронівка, стічні води від населення з подальшим вивезенням на очисні споруди, приймачем зворотних (стічних) вод або водокористувачем, до системи водовідведення якого скидаються зворотні (стічні) води є вигріб річки Росава.
Судом встановлено, що на підставі електронної петиції «Про розробку та здійснення проєкту щодо порятунку р. Рось з подальшим використанням його для відновлення водності всіх рік України та їх приток-малих річок», ініційованої громадянином В.Ковтуном (підтримано 25 тисячами громадян), поданої 18 грудня 2022 року та зареєстрованої за №22/170066-еп на веб-сайті офіційного інтернет-представництва Президента України, а також звернення Голови Всеукраїнської екологічної ліги Тимочко Т.В. від 06.11.2023 №06/11 щодо порушення вимог природоохоронного законодавства суб?єктами господарювання, які здійснюють господарську діяльність в басейні р. Рось, за наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 29.11.2023 №828 та погодження Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 №2.3/64 ПГ, у період з 21.02.2024 по 05.03.2024 здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) Комунального підприємства «Миронівкаводоканал».
Під час здійснення позапланового державного нагляду (контролю) виявлено порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме підприємство не дотримується нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, встановлених дозволом на спеціальне водокористування від 11.03.2021 №42/КВ/49д-21, виданого Державним агентством водних ресурсів України.
Так, відповідно до даних якості стічної води на каналізаційних очисних споруд, складених хімічною лабораторією КОС КП «Миронівкаводоканал» за жовтень 2023 року, виявлено перевищення нормованих значень ГДС, а саме: ХСК - 126,27 мг/дм3 (ГДС - 79,1 мг/дм3); фосфати - 2,19 мг/дм3 (ГДС -1,77 мг/дм3); хлориди - 144,29 мг/дм3 (ГДС -90,1 мг/дм3).
Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей вод від 27.02.2024 №19-24 (акт відбору проб вод від 21.02.2024 №19-24), складеного Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції Столичного округу, виявлено перевищення нормованих значень ГДС, а саме: амоній (азот амонійний) - 3,84 мг/дм3 (ГДС -1,99 мг/дм3), сульфати - 93,45 мг/дм3 (ГДС -80,15мг/дм3), хлорид-іони - 135,83 мг/дм3 (ГДС -90,10 мг/дм3).
Також відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей вод від 04.03.2024 №20-24, складеного Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції, виявлено перевищення нормованих значень ГДС, а саме: амоній (азот амонійний) - 4,65 мг/дм3 (ГДС -1,99 мг/дм3), сульфати - 118,80 мг/дм3 (ГДС -80,15мг/дм3), хлорид-іони - 120,93 мг/дм3 (ГДС -90,10 мг/дм3).
За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державною екологічною інспекцією Столичного округу складено акт від 05.03.2024 №2-22/100 та видано припис від 05.03.2024 щодо усунення виявлених порушень у встановлені строки.
На підставі припису Державної екологічної інспекції Столичного округу від 05.03.2024, наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 23.07.2024 №893 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) що виконання підприємством припису Інспекції від 05.03.2024, Інспекцією у період з 08.08.2024 по 21.08.2024 здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо виконання підприємством припису.
За результатами проведеного позапланового заходу щодо дотримання підприємством вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, встановлено, що відповідачем не виконаний пункт 1 припису, а саме не приведено фактичну концентрацію забруднюючих речовин у стічних водах по Випуску №1 до нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, встановлених дозволом на спеціальне водокористування від 11.03.2021 №42/KB/49д-21.
Відповідно до протоколу №32-24 вимірювань показників складу та властивостей вод від 13.08.2024 складеного Інспекцією, зафіксовано перевищення нормативу ГДС (місце скиду Випуск №l) підприємством за наступними показниками:
- амоній - 3,96 мг/дм3 (ГДС -1,99 мг/дм3) з перевищенням у 1,98 рази;
- хлориди - 163,49 мг/дм3 (ГДС -90,1 мг/дм3) з перевищенням у 1,81 рази.
За результатами проведеної позапланової перевірки складений Акт від 21.08.2024 №2-22/123.
Посадову особу підприємства, - начальника Цидика В.Ю. притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф, про що винесено постанову від 21.08.2024 №000620 та складений протокол №001364 від 21.08.2024.
З огляду на те, що вказані приписи у надані строки виконано не було, Державне агентство водних ресурсів України звернулось до суду з позовом про анулювання дозволу на спеціальне водокористування від 11.03.2021 №42/КВ/49д-21.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 2 Водного кодексу України встановлено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.
Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877) державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Статтею 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
Відповідно до статті 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води. Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їхні системи на підставі договору про водопостачання (поставку води) та/або про водовідведення без отримання дозволу на спеціальне водокористування. Вторинні водокористувачі здійснюють скидання стічних вод у водні об`єкти на підставі дозволів на спеціальне водокористування.
Статтею 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані, зокрема: дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу тощо.
Згідно зі статтею 55 Водного Кодексу України припинення права спеціального водокористування здійснюється шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування. Орган, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, звертається до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу з підстав порушення умов спеціального водокористування та охорони вод, стосовно яких центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, раніше було видано припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 393, Державне агентство водних ресурсів України (Держводагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 Водного кодексу України, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Абзацом 7 ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» також передбачено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав, а саме здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
З системного аналізу наведених норм слідує, що органом уповноваженим звертатися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу на спеціальне водокористування, є саме Державне агентство водних ресурсів України, як центральний виконавчої влади, який, на момент розгляду справи, реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів. У зв`язку з чим безпідставним є твердження відповідача про те, що позивач не наділений повноваженнями звертатися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді анулювання дозволу.
Згідно ч. 8 ст. 7 Закону № 877 приписом є обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Так, судом встановлено порушення відповідачем вимог дозволу на спеціальне водокористування №42/КВ/49д-21 терміном дії з 11.03.2021 по 11.03.2024, у зв`язку із чим, відносно відповідача видано припис від 05.03.2024 про усунення порушення.
Підтвердженням триваючого порушення умов спеціального водокористування, а саме перевищення нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин є протоколу №32-24 вимірювань показників складу та властивостей вод від 13.08.2024.
За даними досліджень фіксуються перевищення показників:
- амоній - 3,96 мг/дм3 (ГДС -1,99 мг/дм3) з перевищенням у 1,98 рази;
- хлориди - 163,49 мг/дм3 (ГДС -90,1 мг/дм3) з перевищенням у 1,81 рази.
Підприємством залишаються не усунутими порушення в експлуатації очисних споруд (біологічна очистка стічних вод не здійснюється).
У заявах по суті справи відповідачем, у спростування доводів контролюючого органу вказується про морально застаріле та фізично зношене обладнання очисних каналізаційних споруд та про намір будівництва нових очисних споруд. 
Комунальним підприємством "Миронівкаводоканал" надано суду договір, укладений з ТОВ "ОМЕГА ВЕСТТРЕЙД" від 17.07.2024 №17/07 на виготовляння проектно-кошторисної документації по об`єкту "Будівництво очисних каналізаційних споруд продуктивністю 2,50 тим м3 на добу".
Вказано, що на виконання цього договору будуть здійснюватись проектно-вишукувальні роботи, отримання технічних умов, проходження процедури оцінки впливу на довкілля, погодження проектно-кошторисної документації, проходження експертизи.
Такі доводи не приймається судом як обґрунтовані, починаючи з 2024 року до часу розгляду цієї справи наявні докази лише розробки проектної документації. Дати та докази виконання робіт на реконструкцію очисних споруд суду не надані.
Оскільки забруднення води фіксується з 2024 року та до теперішнього часу жодних позитивних змін не відбулось, суд вважає вказані відповідачем мотиви не обґрунтованими.
Разом із цим, посилання відповідача на те, що КП "Миронівкаводоканал" є природнім монополістом з надання послуг водопостачання та водовідведення, а анулювання дозволу призведе до порушення права кожної людини на безпечну і чисту питну воду, відхиляється судом з огляду на наступне.
Стаття 50 Конституції України передбачає, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
Стаття 10 Закону України "Про охорону навколишнього середовища серед гарантій екологічних прав громадян” містить як участь громадських організацій та громадян у діяльності щодо охорони навколишнього природного середовища, так і невідворотність відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Тобто, кожна людина має право жити в довкіллі, сприятливому для її здоров`я та добробуту. Сильне забруднення води може негативно вплинути на громадське здоров`я загалом та погіршити якість життя людей.
При цьому, недодержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища призводить до порушень законодавства щодо охорони земель, надр, раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, охорони атмосферного повітря та поводження з відходами.
Безпідставними, на переконання суду, є також доводи відповідача про автоматичне продовження терміну дії дозволу на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення, чи скасування, оскільки таке законодавче регулювання не нівелює уникнення відповідальності та наслідків за порушення умов дозволу на спеціальне водокористування, що призводить до забруднення поверхневих вод.
Суд також зауважує, що у матеріалах справи відсутні будь-які документально підтверджені відомості як щодо оскарження відповідачем означеного припису, так і щодо подання органу контролю звіту про їх виконання у встановлений приписами строк. Невиконання вимог винесених приписів свідчить про доведеність наявності порушень законодавства та умов дозволу на спеціальне водокористування.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не спростовані встановлені порушення умов спеціального водокористування та охорони вод, невиконання вимог приписів щодо усунення вказаних порушень у необхідному обсязі, відтак суд, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази учасників справи дійшов висновку щодо задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються. 
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Анулювати дозвіл на спеціальне водокористування від 11.03.2021 №42/КВ/49д-21, виданий Комунальному підприємству "Миронівкаводоканал".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.