_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/11424/26
Провадження № 2/947/3265/26
РІШЕННЯ
Іменем України
09.06.2026 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі:
- секретаря судового засідання Дімової Є.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ Агрофірма «Нива» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи
У березні 2026 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулася ОСОБА_1 (далі також – позивачка), поданим в її інтересах представником ОСОБА_2 до СТОВ Агрофірма «Нива» (далі також – відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 32/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47 кв. м. 
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 . На час його смерті позивачка постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину та продовжила проживати за вказаною адресою. В межах 6-тимісячного строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житло. 
Правом надання відзиву на позов відповідач не скористався. 
Водночас, 11.05.2026 від представника відповідача – ОСОБА_4 надійшла заява про визнання позову. 
Заяви та клопотання учасників справи
Не надходили.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 20.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовчі судові засідання призначалися на 15.04.2026, 14.05.2026.
Ухвалою суду від 14.05.2026 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті на 02.06.2026.
У судове засідання 02.06.2026 сторони та/або їх представники, належним чином повідомлені, не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Представники позивача та відповідача просили розглянути справу за їх відсутності.
Відтак,суд уважає за можливе провести судовий розгляд за наявними матеріалами (ч. 1 ст. 223 ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуваль-ного технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). 
Фактичні обставини справи
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2019, виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 589 від 06.08.2019. 
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 06.12.2003, підтверджено факт укладення шлюбу між ОСОБА_3 та  ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_5 ), зареєстрований Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1287 від 06.12.2003. Після одруження подружжю визначено прізвища « ОСОБА_6 / ОСОБА_6 ». 
Спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 складає, зокрема, 32/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47 кв. м. 
Право власності спадкодавця на означену частку будинку підтверджується:
- довідкою СТОВ Агрофірма «Нива» від 29.07.2020 № 21 про те, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на балансі підприємства, як колишній житловий фонд колгоспу ім. Карла Лібнехта;
- наказом директора СТОВ Агрофірма «Нива» від 10.02.2005 № 11 про надання ОСОБА_3 квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- довідкою КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 13.08.2009, відповідно до якої ідеальна частка ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , становить 32/100 частки будинку; 
- випискою з протоколу загальних зборів учасників СТОВ Агрофірма «Нива» від 10.12.2009, відповідно до якої збори ухвалили продати ОСОБА_3 32/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47 кв. м, яка складається: з жилої кімнати площею 12,8 кв. м, жилої кімнати площею 15,4 кв. м, коридора площею 5,4 кв. м, санвузла площею 4,5 кв. м, кухні площею 7,9 кв. м, вартістю 28 200 грн;
- квитанцією до прибуткового касового ордеру СТОВ Агрофірма «Нива» від 10.12.2009 № 1075, якою підтверджено внесення до каси підприємства 28 200 грн за купівлю квартири у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- довідкою СТОВ Агрофірма «Нива» від 08.12.2025 № 11 про те, що договір купівлі-продажу, укладений між СТОВ Агрофірма «Нива» та ОСОБА_3 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не зберігся у зв`язку з пожежею на підприємстві, яка мала місце 18.12.2016.
Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Лєсогорова Д.О. від 24.02.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 32/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивачці відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. 
Згідно з довідкою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Лєсогорова Д.О. від 23.04.2026 № 1398/02-14 єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 . Інших заяв у спадковій справі № 860/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 не надходило. 
Застосовані норми права
Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 41 Основного Закону України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Положення цієї статті Конституції України кореспондуються із положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Поняття «власність», яке передбачене ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, має автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, воно охоплює певні інші права та інтереси, які не є обмеженими в розумінні Конвенції, зокрема, майнові інтереси спадкоємців на спадкове майно.
Там, де майновий інтерес за своєю природою є вимогою, він може розглядатися як «майно» тільки тоді, коли він має достатню підставу у національному законодавстві або у разі встановлення такого інтересу остаточним судовим рішенням, яке може бути виконано (п. 59, рішення у справі «Грецькі нафтопереробні заводи «Стрен» і «Стратіс Андреадіс проти Греції» (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece), від 09.12.1994, Серія А, № 301-В, ст. 84,).
Відтак, майновий інтерес, який виражається у майнових вимогах спадкоємців, підлягає захисту із застосуванням правових стандартів, визначених ст. 6 Конвенції та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції в контексті права мирно володіти своїм майном та можливості його обмеження не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами права.
Згідно з нормами книги шостої «Спадкове право» ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). 
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України). 
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). 
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).
Також, за правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
У разі відмови нотаріусом особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до пп. 4.12, 4.16, 4.19 п. 4 гл. 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Мотиви прийнятого рішення
З аналізу документів, наявних в матеріалах справи, випливає, що після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем на законом є його дружина ОСОБА_1 . Остання прийняла спадщину у порядку, визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а також подала відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Інших спадкоємців, окрім позивачки, які прийняли спадщину, не має. 
За результатами вжитих ОСОБА_1 заходів щодо виявлення оригіналу правовстановлюючих документів на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , отримати оригінали або їх дублікати не виявилося за можливе у зв`язку з пожежею на СТОВ Агрофірма «Нива», яка мала місце 18.12.2016.
З урахуванням викладеного, суд уважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_3 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час відкриття спадщини, та наявність підстав для успадкування майна після його смерті. 
Висновки суду
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).
Суд відмічає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Проаналізувавши позовні вимоги та надані докази на їх підтвердження, у поєднанні із застосованими правовими нормами, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачкою доведено перед судом належними та допустимими доказами факт родинних відносин спадкодавця зі спадкоємицею, факт прийняття спадщини шляхом спільного проживання спадкодавця зі спадкоємицею на час її відкриття. 
З урахуванням викладеного, суд уважає, що визнання права власності в порядку спадкування у цій справі буде найбільш ефективним способом захисту невизнаних прав позивачки. 
Іншого перед судом не доведено.
Судові витрати
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до СТОВ Агрофірма «Нива» про визнання права власності в порядку спадкування за законом – задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 32/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47 кв. м, яка складається з жилої кімнати площею 12,8 кв. м, жилої кімнати площею 15,4 кв. м, коридора площею 5,4 кв. м, санвузла площею 4,5 кв. м, кухні площею 7,9 кв. м, яка належала її чоловікові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення тексту повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНКОПП НОМЕР_3 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 );
Відповідач: СТОВ Агрофірма «Нива»(код ЄДРПОУ № 03767742, адреса: Одеська область, Овідіопольський район, с. Чорноморка, проспект Свободи, буд. 6).

Суддя            К. А. Цирфа