Справа №591/1187/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/1057/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 квітня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Сумського апеляційного суду Басова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
встановила:
Постановою судді Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за те, що 29.01.2026 о 13:14 год у м.Суми по вул. Холодноярської бригади, 40, керував т/з Volkswagen Golf, н.з.- НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом з позитивним результатом якого 0,80 проміле ОСОБА_1 був згоден, своїми діями порушив п. 2.9 (а) ПДР.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у його діях.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що постанова суду є незаконною, у зв`язку з порушенням його права на захист, розглядом справи за його відсутності та не дотриманням судом вимог КУпАП .
Зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки справа розглянута за його відсутності. У постанові зазначено, що він нібито був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, однак жодної судової повістки він не отримував. Працівник поліції при складанні протоколу повідомив, що виклик до суду буде здійснено повісткою, чого фактично не відбулося. Таким чином, суд розглянув справу з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, позбавивши його можливості реалізувати право на захист.
Також апелянт зазначає, що судом неповно досліджено обставини справи. У постанові зазначено, що він погодився з результатами огляду приладом «Драгер», однак це не відповідає дійсності. Він повідомляв, що не погоджуюся з результатами, оскільки вживав алкоголь задовго до зупинки та вважав себе тверезим. У такому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, працівники поліції зобов`язані були направити його до медичного закладу для проведення повторного огляду, чого зроблено не було. Незважаючи на це, працівники поліції склали протокол без дотримання вимог закону, а суд першої інстанції не надав цим порушенням належної оцінки.
3 квітня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що останній мобілізований до лав Збройних Сил України та об`єктивно не може брати участь у судовому засіданні. У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 24 квітня 2026 року.
Надалі, 21 квітня 2026 року до суду повторно надійшла заява ОСОБА_2 , до якої додано довідку форми №5, що підтверджує проходження ОСОБА_1 військової служби за мобілізацією. При цьому у заяві зазначено прохання про розгляд справи за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Разом із тим, судові повістки, направлені на адресу проживання ОСОБА_1 , повернулися до суду без вручення. Такі обставини свідчать про належне повідомлення особи про дату, час і місце розгляду справи.
Суд також бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії», відповідно до якої заявник зобов`язаний виявляти належну зацікавленість у розгляді своєї справи, добросовісно користуватися процесуальними правами та утримуватися від дій, спрямованих на затягування судового розгляду.
Незважаючи на підтверджений факт проходження військової служби, суд враховує, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність провадження у справі, а також мав можливість забезпечити реалізацію свого права на захист, у тому числі шляхом залучення захисника або подання письмових пояснень.
З огляду на викладене, а також з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість проведення апеляційного розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах поданих доводів, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, яким суд надав оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. 
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578450 від 29.01.2026 року у якому зафіксовано, що 29.01.2026 о 13:14 год у м.Суми по вул.Холодноярської бригади, 40, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою Drager Alcotest 6820. Тест номер 2176. Результат огляду позитивний 0,80 проміле, що зафіксовано на відеореєстратор персональний нагрудний Motorola Solution VB400 470805, 470827. Суд першої інстанції вважав, що протокол складений згідно вимог ст.256 КУпАП, тому піддавати сумніву його зміст підстави відсутні, з чим погоджується і апеляційний суд;
- тестом № 2176 спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту 0,80 проміле, з яким ОСОБА_1 згоден. Роздруківка з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820» підписана ОСОБА_1 без зауважень; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, проба позитивна 0,80 проміле, з результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 згоден;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2026 року, згідно якого ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я не доставлявся;
- відеозаписами з автомобіля патрульної машини та нагрудної камери поліцейського, переглянутими і апеляційним судом, з яких убачається, що поліцейські здійснили зупинку автомобіля Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , останнього повідомили, що його зупинили за порушення Правил дорожнього руху, а саме невиконання вимог працівників поліції про зупинку та відсутність діючого страхового полюсу на автомобіль. На вимогу працівника поліції пред`явити документи, водій відповів, що документи забув вдома. Під час спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю. Поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, ОСОБА_1 погодився. Водій проходить огляд, робить глибокий видих у мундштук до сигналу приладу. Поліцейський показує ОСОБА_1 результат Драгеру та оголошує показники 0,80 % проміле. На запитання поліцейського, чи згодний з результатом тесту, ОСОБА_1 погодився. Жодних заперечень щодо справності приладу Драгер чи незгоди з таким результатом ОСОБА_1 не висловлював. Працівниками поліції водієві було роз`яснено його права та повідомлено про наслідки вчиненого правопорушення. Також водія було проінформовано про те, що розгляд справи відбудеться в Зарічному районному суді м. Суми 16 лютого 2026 року о 09 годині 00 хвилин, при цьому зазначено, що вказана дата є попередньою, водія буде додатково поінформовано за номером телефону, зазначеним ним у протоколі. ОСОБА_3 рекомендовано з`явитися в судове засідання, оскільки у разі його неявки справа може бути розглянута за його відсутності. За результатами події складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_3 отримав копію протоколу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також результат тестування за допомогою приладу «Драгер».
Відеозапис із нагрудних камер інспекторів поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з нього достатньо повно убачаються детальні обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, що цілком підставно було ураховано суддею першої інстанції при розгляді справи.
Доводи апелянта про порушення його права на захист у зв`язку з розглядом справи за його відсутності апеляційний суд вважає безпідставними.
З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції апелянту було роз`яснено його процесуальні права, а також повідомлено про орієнтовну дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому було чітко зазначено, що вказана дата є попередньою, а про точний час судового розгляду його буде додатково повідомлено за контактним номером телефону, який він особисто зазначив у протоколі.
Сам по собі факт неотримання судової повістки не свідчить про неналежне повідомлення особи про розгляд справи, якщо вона була обізнана про існування провадження та необхідність з`явитися до суду. Апелянт не був позбавлений можливості самостійно цікавитися рухом справи та вжити заходів для реалізації свого права на захист.
Таким чином, вимоги ст. 268 КУпАП судом першої інстанції порушені не були.
Щодо доводів апелянта про неповне дослідження обставин справи та його нібито незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд зазначає таке.
Із наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що апелянт після зупинки транспортного засобу погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». Огляд було проведено з дотриманням встановленої процедури, у присутності апелянта, який здійснив видих у прилад відповідно до інструкції.
Після оголошення результату- 0,80 проміле алкоголю ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання працівника поліції, підтвердив свою згоду з отриманим результатом. Жодних зауважень щодо порядку проведення огляду, справності приладу або незгоди з результатом ним висловлено не було, що спростовує його доводи, викладені в апеляційній скарзі.
За таких обставин у працівників поліції були відсутні підстави для направлення апелянта до медичного закладу для проведення повторного огляду відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП.
Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд вважає, що постанова Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2026 року ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законною й обґрунтованою, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить апелянт встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд має право залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення, або скасувати постанову повністю чи частково та ухвалити нову постанову, змінити її чи закрити провадження у справі. 
Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 294, 295 КпАП України,

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2026 року залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2026 року, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	Басова В. І.