Справа № 542/625/26
Провадження № 2/542/546/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
заочне

08 червня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого судді Гринь О.О., 
з участю секретаря судового засідання Коркішко А.М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – Омельяненко Роман Русланович, який діє на підставі довіреності № 3112/25-24 від 31.12.2025, через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив: стягнути з відповідача на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 19.07.2025-100000659 від 19.07.2025 у розмірі 9 960,00 грн.
Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 19.07.2025 укладено кредитний договір (оферти) № 19.07.2025-100000659. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 217 днів, дата повернення кредиту 20.02.2026. Процентна ставка «стандартна» фіксована незмінна у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «економ» – фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 270,00 грн у кожному з 2 чергових періодів. Неустойка – 45,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання чи неналежного виконання кредиту. Згідно п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: перераховується на рахунок споживача, укладаючи використання реквізитів електронного платіжного засобі споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-8765.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі 3 000,00 грн. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 9960,00 грн, що складається із тіла кредиту – 3 000,00 грн, процентів – 4 650,00 грн, комісії – 270,00 грн, додаткової комісії – 540,00 грн, неустойки – 1 500,00 грн.

Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.04.2026 позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач та його представник – Омельяненко Р.Р. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі представника, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 9, 38, 39).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, правом подачі відзиву не скористався (34, 35, 40, 41). 
Ухвалою суду від 08.06.2026 встановлено заочний розгляд справи. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов таких висновків.
19.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19.07.2025-100000659 (кредитної лінії) (а.с. 11 – 14). 
ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 19.07.2025-100000659 пройдено ідентифікацію, шляхом використання Системи ВankID національного банку (а.с. 18 зворот). 
19.07.2025 ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «Е858» підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта), невід`ємною частиною якої є заявка кредитного договору № 19.07.2025-100000659 (кредитної лінії). 
Згідно з умовами заявки сума кредиту: 3 000,00 грн, дата видачі кредиту 19.07.2025, строк на який надається кредит – 217 днів, дата повернення кредиту - 20.02.2025. 
Реквізити платіжного засобу: 4441-11ХХ-ХХХХ-8765. 
Пунктами 5-9, 12 договору передбачено, що у позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту га/або строку договору, установлених договором. 
Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «Комісія за надання», «Комісія», економічна сутність плата за надання кредиту) - 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі «Комісія за обслуговування», «Комісія») 270 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується. 
Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надасться Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,84% (денна процентна ставка) = (5460 / 30 000)/217х100%).
Пунктом 14 сторонами узгоджено графік платежів, відповідно до якого повернення кредитних коштів здійснюється 7 платежами. Останній платіж має бут здійснений до 20.02.2026.
Пунктом 17 договору передбачена неустойка: 45,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 19.07.2025-100000659 (кредитної лінії) та інформаційне повідомлення позичальника у якому зазначена інформація про клієнта банку підписано позичальником одноразовим ідентифікатором «Е858» (а.с. 13 - 14).
25.03.2026 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом № 1-2503 повідомило ТОВ «Споживчий центр» про те, що на підставі договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 – 19.07.2025 об 10:57:57 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: на суму 3 000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.uа – 807468217, призначення платежу: видача за договором кредиту № 19.07.2025-100000659 (а.с. 19).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
У ст. 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Отже, судом встановлено, що 09.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 09.03.2025-100000617 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, внаслідок чого у сторін виникли взаємні права та обов`язки.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 3 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 25.03.2026 № 1-2503 про перерахування коштів на картку НОМЕР_1 в сумі 3 000,00 грн.
У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 19.07.2025 своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 19.07.2025-100000659 від 19.07.2025, згідно з якими заборгованість ОСОБА_1 становить 9 960,00 грн, та складається з: 3 000,00 грн – основного боргу, 4 650,00 грн – процентів, 810,00 грн – комісії (із яких комісія за надання кредиту 270,00 грн, комісія за обслуговування кредиту – 510,00 грн (п.8, 9 договору), 1 500,00 грн – штрафу (а.с. 20 – 22).

Із вказаним розрахунком суд повною мірою погодитись не може з огляду на таке.
Щодо нарахування комісії у розмірі 510 грн за обслуговування кредиту.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої 1 та частини другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не вказано переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною першою та частиною другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини першої та частини другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Враховуючи, що товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за видачу кредиту є нікчемними відповідно до частини першої та частини другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
З урахуванням вище вказаного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за обслуговування кредиту в розмірі 540,00 грн.
Щодо нарахування штрафних санкцій.
Відповідно по пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, а також те, що неустойка за кредитним договором нарахована за період з 19.07.2025 по 20.02.2026, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Відтак, нарахована кредитором штрафу в розмірі 1500,00 грн за прострочення боргового зобов`язання стягненню з відповідача не підлягає.
Отже, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості в розмірі 7920,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн – тіла кредиту, 4 650,00 грн – процентів, 270,00 грн – комісії за надання кредиту.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00091432 від 27.03.2026 (а.с. 10).
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2117,01 грн (7920,00 / 9960,00 х 2662,40) понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 247, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, p/p НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором № 19.07.2025-100000659 від 19.07.2025 у розмірі 7920,00 грн (сім тисяч дев`ятсот двадцять гривень 00 коп).
Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, p/p НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2117,01 грн (дві тисячі сто сімнадцять гривень 01 коп.)
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, , м. Київ, 01132.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 08.06.2026.

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області О.О. Гринь