ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/3483/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідача) щодо поновлення ОСОБА_1 (Позивача) на військовому обліку як військовозобов`язаного та внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «Оберіг»); 
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо НЕ здійснення виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «Оберіг») стосовно ОСОБА_1 про виключення і зняття його з військового обліку у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі; 
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «Оберіг») стосовно ОСОБА_1 з урахуванням інформації, яка вказана на стор. 7 паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 , а саме, щодо: виключення і зняття ОСОБА_1 з військового обліку за досягненням ним граничного віку перебування в запасі.
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. 

Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 20.01.2014 виключений з військового обліку військовозобов`язаних за досягненням граничного віку перебування в запасі. Але, з військового-облікового документа "Резерв+" позивачу стало відомо, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про включення його на військовий облік. Позивач вважає протиправними дії відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Відповідач проти позову заперечував, 19.05.2026 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача стверджував про те, що позивач є особою, що не досягла граничного віку перебування в запасі та вважається військовозобов`язаним. 
Згідно зі частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 посилався на те, що на сторінці 7 копії паспорта серії НОМЕР_1 має відмітки штампів від 15.11.1999 та від 20.01.2014, згідно яких, за твердженням позивача, на підставі Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" за досягненням граничного віку ОСОБА_1 був виключений з військового обліку.
Оригіналу чи завірену належним чином копію військового квитка з відмітками про виключення з військового обліку ОСОБА_1 суду не надав.
В застосунку "Резерв+" відображено інформацію, що позивач взятий на облік та є військовозобов`язаним.
З листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.01.2026 за № 11/295, наданого позивачем, слідує, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також повідомлено, що особова справа ОСОБА_1 06.07.2025 була знищена в результаті влучання ворожих БПЛА в адміністративну будівлю ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04.02.2026 та 23.02.2026 позивач звертався до відповідача зі заявами про здійснення виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «Оберіг») стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з урахуванням інформації, яка вказана у паспорті громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 стор. 7 серії НОМЕР_1 шляхом виключення з військового обліку останнього як невійськовозобов`язаного.
У відповідь на заяви позивача надійшло письмове повідомлення № 2853 від 04.03.2026 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким позивача повідомлено про фактичну відмову у внесенні виправлення відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 .
Позивач вважає такі дії неправомірними, що стало підставою для звернення до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ст.1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно ст. 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно положень статті 37 Закону № 2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають зокрема громадяни України, які досягли граничного віку перебування в запасі.
Відповідно до положень п.20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Статтею 32 Закону №2232-XII у редакції, яка діяла на момент досягнення позивачем сорокарічного віку, було визначено, що військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Запас військовозобов`язаних згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 2232-XII у редакції, яка діяла на момент досягнення позивачем сорокарічного віку, поділявся на два розряди, що встановлювалися залежно від віку військовозобов`язаних.
Відповідно до ч.2 ст.28 Закону №2232-XII військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд: рядовий склад - до 40 років; сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років; прапорщики і мічмани - до 50 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві (ч. 4 ст. 28 Закону №2232-XII).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації» від 27 березня 2014 року №1169-VII внесені зміни до статті 28 Закону №2232-XII та змінено граничний вік перебування в запасі другого розряду до 50 років, а Законом України «Про внесення змін до статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 22 липня 2014 року №1604-VII - до 60 років.

Висновки щодо правозастосування
З набранням чинності вказаних змін до Закону № 2232-XII позивач, як громадянин України, підпадає під його дію як особа, яка не досягла встановленого законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
У Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З часу внесення змін до Закону №2232-XII він розповсюджується на всіх громадян України, що не досягли граничного віку перебування у запасі, тобто 60 років.
В даному випадку спірні правовідносини щодо виключення позивача із військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів виникли у 2025 році, а тому застосуванню для врегулювання спірних правовідносин підлягають норми закону, чинні станом на вказаний час. Відтак, є безпідставними доводи позивача, що на спірні правовідносини не поширюються приписи Закону №2232-XII зі змінами, які внесені Законом №1604-VII.
Позивач підпадає під дію Закону №2232-XII із внесеними до нього змінами.
Суд враховує висновки Верховного Суду у постановах від 19.09.2018 у справі №814/4386/15 та від 17.02.2020 у справі № 820/3113/17, висновки в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025р. в справі 280/6524/24 щодо застосування вказаних правових норм.
Встановлені у справі обставини свідчать, що відповідно до приписів ст. 28 Закону №2232-XII, чинних станом на час виникнення спірних правовідносин, позивач не досяг граничного віку перебування в запасі та вважається військовозобов`язаним.
Тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
У зв`язку з відмовою в позові, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В АЛ И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя	 	І.С. Шевяков