Справа № 638/24194/24
Провадження № 2/638/987/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Цвіри Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Євженко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
18 грудня 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про відшкодування збитків в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідачів завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2 792 грн. 80коп., судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12793,30 грн. 
Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до постанови Дзержинського районного суд м. Харкова від 10 грудня 2021 року 15 вересня 2021 року о 13год.35 хв. в м.Харкова по вул. Клочківська біля б. 65, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 у місті Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Ecosport», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, чим заподіяна матеріальна шкода. 
Судом визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 ( власник автомобіля «Ford Ecosport», державний номерний знак НОМЕР_2 ) було укладено договір страхування наземного транспорту № 17539859-02-21-01 від 24 вересня 2021 року, на підставі якого ОСОБА_4 
ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у розмірі 54 506 грн. 40 коп..
Відповідальність відповідача, на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоді, як водія транспортного засобу «Ford Ecosport», державний номерний знак НОМЕР_2 
була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР№ 202276069 в ТДВ СГ «Оберіг».
ТДВ СГ «Оберіг» здійснило виплату відповідачу ОСОБА_2 страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу ЕР№202276069 з урахуванням амортизаційного зносу 51 713 грн. 60 коп. без урахування франшизи, що становить 2792 грн.80 коп..
29 липня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 29/07/2024 (з додатком № 1 до договору) про відступлення права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 17539859-02-21-01 від 19 серпня 2021 року, у зв`язку з чим у позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виникло право вимоги до відповідачів про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2024 року цивільна справа прийнята до провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
09 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 -адвоката Натина А.О. надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2025 року у задоволенні заяви про закриття провадження по справі відмовлено.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив задовольнити позов лише в частині стягнення судових витрат, оскільки відповідачем ОСОБА_2 було відшкодовано після відкриття провадження у справі завдані збитки в порядку регресу у сумі 2 792 грн. 80 коп., що свідчить про визнання відповідачами позову. Просив стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн.20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 793 грн. 30 коп..
Відповідачі в судове засідання, призначене на 24 квітня 2026 року, не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
27 листопада 2025 року позивач та представник позивача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Постановою Дзержинського районного суд м. Харкова від 10 грудня 2021 року 15 вересня 2021 року о 13 год.35 хв. в м.Харкова по вул. Клочківська біля б. 65, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 у місті Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Ecosport», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, чим заподіяна матеріальна шкода. 
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .
Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір страхування наземного транспорту № 17539859-02-21-01 від 19.08.2021 року, на підставі якого ОСОБА_4 ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у розмірі 54 506 грн. 40 коп..
Відповідальність відповідача, на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоді, як водія транспортного засобу «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР№ 202276069 в ТДВ СГ «Оберіг» .
ТДВ СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 51 713 грн. 60 коп., без урахування франшизи, що становить 2 792 грн. 80 коп..
09 червня 2025 року відповідачем на користь позивача були сплачені грошові кошти в розмірі 2 792 грн. 80 коп. в якості оплати франшизи за договором страхування.
Позивач у письмовому клопотанні про долучення доказів до матеріалів справи підтвердив факт сплати відповідачем після відкриття провадження у справі збитки в порядку регресу (франшиза) у вказаному вище розмірі. Зважаючи на що наполягав на стягненні лише судових витрат у повному обсязі, оскільки вважає, що відповідачі ухилялися від сплати завданих збитків, в досудовому порядку не бажали врегулювати спір та відшкодували збитки в порядку регресу лише після відкриття провадження у справі.
Факт сплати позивачами на користь відповідача грошових коштів в розмірі 2 792 грн. 80 коп. в якості оплати франшизи за договором страхування суд розцінює як визнання відповідачами позову.
Зважаючи на те, що позивач не надав згоди на припинення подальшого розгляду справи, зокрема шляхом подачі до суду заяву про відмову від позову, залишення позову без розгляду тощо, суд дійшов висновку про розгляд та вирішення даного позову по суті.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Оскільки відповідачем відшкодовані завдані збитки в порядку регресу в розмірі 2 792 грн. 80 коп., суд вважає, що порушене право позивача поновлене, зважаючи на що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Проте, незважаючи на відмову у задоволенні позову з підстави відшкодування відповідачами збитків після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідачами на користь позивача відшкодовані завдані збитки після пред`явлення останнім позову до суду. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати: на професійну правничу допомогу (що включає в себе, в тому числі, участь в судових засіданнях); пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду).
Стосовно заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 793 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
Тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі.
Позивачем було надано до позовної заяви: договір про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01 лютого 2024 року, копію посвідчення адвоката України № 6070/10, виданого 18 травня 2017 на ім`я Трикоза Д.Є., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6070/10, копію ордеру серії КС № 840615 та копію квитанції про сплату позивачем правової (правничої) допомоги у сумі 12 793 грн. 30 коп.. 
Зі змісту наданого до суду договору про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 18 жовтня 2024 року не вбачається, що він був укладений між ФОП ОСОБА_1 та адвокат Трикоз Д.Є. з метою представництва інтересів відповідача в суді та надання іншої правничої допомоги саме у даній справі.
З пп. 4.1.1. договору про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01 лютого 2024 року вбачається, що вартість послуг адвоката за даним договором визначається на підставі фактично виконаних робіт (послуг) і підписаних актів виконаних робіт.
Відповідачем не надано даних щодо детального опису робіт, виконаних за договором про надання правової (правничої) допомоги (їх обсягу та виду, часу, витраченого на їх виконання), здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги тощо, що є необхідним для вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат, відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України.
Таким чином, дослідивши надані позивачем дані, суд дійшов висновку, що останнім у встановленому законом порядку не доведений факт надання професійної правничої допомоги у даній справі та розміру витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги. 
Крім того, зважаючи на ціну позову –2 792 грн.80 коп., розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 793 грн. 80 коп. є не лише недоведеним в порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України, а ще й не співмірним з ціною позову.
Зважаючи на наведене, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі, у зв`язку з їх недоведеністю.
Також, суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп., зважаючи на наступне.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 137, 142, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Цвіра Д.М.